94 
A V. hirtá- nál szerző subsp. 
brevi- és longifimbriatá- 1 külön- 
böztet meg. Utóbbit Borbás már 
Vasvárai, növ. 1887, 253. o. 
var. subciliatá-nak nevezte, az 
előbbi északibb — subsp. 
pedig maga a typus (Habitat 
in Európáé frigidioris nemori- 
bus : Linné). 
A V. Joói és V. purpurea 
rokonsági viszonyát illetőleg 
szerző a rét. által a M. Bot. L. 
1908. évf. 39. s köv. o. kifej- 
tett álláspontra helyezkedett, 
jóllehet a Violáé exs. no. 12 
schedáján a V. purpur eá- tmég 
a V. campestris-hez hasonlította. 
Hogy azonban a szerző olyan 
jól jellegzett növényt, minő a 
U. adriatica Freyn, a V. alba 
Bess. egyszerű kopasz formá- 
jának tekint, hazai botaniku- 
saink körében aligha fog álta- 
lános helyeslésre találni. 
A U. danubialis Borb. a I . 
provinciális (Kirschl.) nevet 
kapja, azonban nem a V.elatior 
rokonaként, hanem a V. canina 
spec. coll.- bán szerepel. 
Szerzőnek a V. calcaratá-ra 
vonatkozó megjegyzése *) azt a 
feltevést engedi meg, mintha 
boldogult tudósunk e növényt 
felvette volna Erdély flórájába, 
holott a valóság az, hogy ezt 
az adatot már Simonkai — j — tel 
azon növények közé sorozta, 
V. austriaca, noch V. suavis 
ware hier zu finden. Über V. 
Szilyana Borb. hat sich Ver- 
fasser nicht geiiussert. 
Bei dér V. hirta untersehei- 
det Verf. zwei Subsp. brevi- 
und longi-fimbriata. Letztere 
wurde bereits von Prof. Bor- 
bás in Vasvárai, növ. 1887, 
S. 253. als var. subciliata be- 
schrieben, und die erstere 
nördlichere — Subspeeies ist 
die typische V. hirta (Habitat 
in Európáé frigidioris nemori- 
bus : Linné). 
Bezüglich dér Verwandschaft 
von V. Joói und V. purpurea 
steht Verf. auf dem von Ref. 
in M. B. L. 1908, S. 39 ff. aus- 
gesprochenen Standpunkt, wáh- 
rend er auf dér Seheda dér 
Violáé exs. n. 12 V. purpurea 
noeh mit V. campestris vergli- 
chen hatte. Dass aber Verf. 
eine so gut charakterisierte 
Pflanze, wie V. adriatica Freyn 
für eine einfache kahle Form 
dér V. alba Bess. ansieht, díirfte 
bei den Botanikern unseres 
Landes wenig Beifall finden. 
F. danubialis Borb. bekommt 
den Xamen V. provinciális 
(Kirschl.) ; doch fungiert sie 
nicht als Verwandte dér V. 
elatior Fr., sondern steht un- 
téi* V. canina spec. coll. 
Eine Bemerkung des Ver- 
fassers über V. calcarata *) 
könnte leicht die Vorstellung 
erwecken, als wenn unser ver- 
storbener Forscher diese Spe- 
cies in seine Flóra von Transsil- 
vanien mitaufgenommen hatte, 
wahrenddem nach dér richti- 
*) kV. calcarata Simonk. En. : Brassó havasai (Hornung- ex Schur en 87.) 
beruht sicher auf einen Irrtum.» 
