176 
Nézzük azért mit csinálnak akkor, midőn azokat a fatermési 
görbéket szerkesztik és nézzük azután mit tettem én és mit akarok 
én elérni, 
A törzselemzési és fatermési görbék szerkesztésénél ugye- 
bár úgy járnak el, hogy «a növendéket, illetőleg a fatömeget (y — t) 
a függetlenül változó (x) idő függvényének tekintjük , az összes többi 
biológiai factort pedig állandónak kell feltételeznünk. E szerint az 
eljárás szerint a merőleges tengely rendesen abscissa (x) tengelyére 
bizonyos mért ék arányban fölrakjuk a kort (5 — 10 évi időközökben ), 
a függőleges ordinata tengelyre pedig az egyes korokban kipuhatolt 
növendéket, illetve fatömeget. » 
((Az ily módon megállapított pontokat összekötő görbe vonal — 
megfelelő kiegyenlítés után — hü kifejezője lesz a meglevő viszonyok 
között nőit fa, illetőleg faállomány növekedési menetének .» (1 17. lap.) 
Ezt az eljárást másképen ugyebár graphicai interpolatiónak 
nevezik és midőn ezen megrajzolt görbéhez egyenletet keresnek, 
nem kivánnak mást az egyenlettől, mint hogy annak a görbének 
a menetét minél hívebben kövesse. Hogy fedi-e az egyenlet szelleme 
a jelenségek menetét , arra itt absolute semmi súlyt nem fektetnek. 
Az ilyen interpolatiós formulák nemcsak az erdészet terén, 
hanem a fizikai, chemiai és az összes technikai és gyakorlati 
ismeretek terén használatosak olyankor, ha egy észlelt adatsoro- 
zatnak nehány tagját ismerjük és azokból a közbeeső tagokat 
több-kevesebb megközelítéssel meg akarjuk állapítani. Rövidség 
okáért feleslegesnek látom, hogy az eljárást bővebben tárgyaljam, 
reá kell mutatnom azonban ezen eljárás azon hátrányára, hogy 
ezen interpolatiós formuláknak a természeti tünemény lefolyásához 
semmi közük nincsen. A jelenségcsoportok miként való lefolyáséi- 
ról semmi képet nem adnak. 
Annak daczára tehát, hogy ez a módszer néha olyan jó 
szolgálatot tesz, mégis azt tapasztaljuk, hogy minden olyan eset- 
ben, ha a tények közötti ok és okozati összefüggést sikerül meg- 
állapítani. a sorokba fejtést vagy más mathematikai interpolatiós 
módszert minden exact tudomány terén otthagyják és áttérnek 
olyan összefüggések megalkotására, melyek a jelenségek természe- 
tes folyamatéiról elképzelhető képet nyújtanak. 
Tessék csak visszaemlékezni, hogy a fizikai, chemiai, mecha- 
nikai stb. alapösszefüggések sorokkal vagy interpolatiós formu- 
lákkal vannak-e kifejezve. Épen nem! Ezek a mechanikai, fizikai 
stb. stb. képletek a természeti jelenségek menetét iparkodnak ok és 
okozati összefüggés alakjában visszaadni. Az ilyen fizikai, mechanikai 
stb. képletekben szereplő jegyek mind egy-egy természeti tényező 
értékének felelnek meg. Az interpolatiós formulák azonban az x 
és y értékein kívül, a természetben szereplő különféle tényezők 
közötti összefüggést már csak azért sem követhetik, mert nem is 
tűzzük czéljukul, hogy a segélyükkel a különféle tényezők szerepét 
és azok által előálló jelenségek lefolyását analizáljuk. 
