177 
Azokban az interpolatiós formulákban, melyekkel Rónai úr 
az én függvényemet összehasonlította, csakugyan két változót 
vesznek fel. A független változónak választott se = időt és az 
idővel változó y — fatömeget. A többi tényezőt állandónak tekintve, 
nem veszik számításba , mert hiszen , — miként mondja — «« növe- 
kedési (főleg fatermési) görbék olyan átlaggörbék , melyek bizonyos 
megadott és állandó biológiai viszonyok között nőtt fákra , illetve 
faállományokra vonatkoznak .» (144. lap). 
íme itt van tehát kettőnk felfogásában, illetve a két rend- 
szer felfogásában az első nagy különbség. 
Rónai úr a biológiai viszonyokat a valóságban hosszú időn 
át is állandónak tekinti és az ezen tényezők által előálló oki és 
okozati összefüggést figyelembe nem veszi. Én ellenben a biológiai 
viszonyokat a valóságban hosszabb időtartamra állandóknak nem 
tekintem, hanem a fa térfogati növekedésében fellépő minden 
ingadozást olyan okozati ténynek veszem , melyet a biológiai ténye- 
zők változása okoz. 
A második fontos eltérés közöttünk az, hogy én a fában 
levő sejtekről még akkor sem fogadom el, hogy állandóan egy- 
forma biológiai viszonyok között fejlődnek, ha a külső biológiai 
tényezők teljesen egyformák volnának. Hanem azon anatómiai, 
fiziológiai és biológiai tapasztalatokra támaszkodom, hogy a fa 
minden sejtje koránál, adott helyzeténél és adott életi'unctiójánál 
fogva másképen táplálkozik, másképen növekedik és másképen 
szaporodik. Ily módon, mint látható, kutatásaimnál a sejt bioló- 
giájából indulok ki és vizsgálódásaim főtárgyát nem is a fa törzse 
képezi, hanem a növény élő szervezetének biológiai egysége : a sejt és 
a sejtnek az életf unctiója. Ezen egységekből összetevődöttnek kép- 
zelem a fa törzsét, illetve az egész fát, amiként ezt a természetben 
csakugyan láthatjuk is. 
Harmadik lényeges különbség közöttünk, hogy Rónai úr gya- 
korlati tapasztalatnak úgy látszik csak azt fogadja el, amit átla- 
lóval, czentiméterrel és a zsebnaptárral meg lehet állapítani. Én 
pedig gyakorlati tapasztalatnak nevezem mindazon tényeket, melye- 
ket érzékeinkkel és tudományos műszereinkkel vagy reactiós mód- 
szereinkkel megállapíthatunk. Ezek segélyével dolgozik az oknyomozó 
természettudomány . magyarázza meg a természeti jelenségeket és 
ez alapon oldja meg a természeti problémákat. Az előző módszer, 
az ilyen « gyakorlati tudománya, semmit nem képes oknyomozóan 
megmagyarázni, hanem az empirikus tapogatódzás szűk korlátái 
között vergődik, mint ahogyan Rónai úr sem tudott értekezéséből 
semmiféle tudományos értékű végconclusiót leszúrni, míg a szintén 
— de a fentebb kifejtett módon szerzett — gyakorlati tapaszta- 
latokon felépült oknyomozó elméleti tudomán} 7 a jelenségeket 
magyarázza és miként azt a történelem bizonyítja, a legnehezebb 
problémák megoldásához vezette az emberiséget ! 
