sekböl indul ki: maguk ezek a feltevések, vagy már maguktól önként 
bizonyításra nem szorulnak , vagy pedig csak úgy fogadhatók él, 
ha más tételre vezethetők vissza ; mivel azonban így a végtelenségig 
vissza nem mehetünk, minden deductiv tudomány szükségképen 
bizonyos számú bebizonytíhatatlan alapelven épül fel.y> ( 39 . lap.) 
Ezekkel a hypothesisekkel úgy vagyunk, hogy ha valakinek 
az észjárásával az az analytikus vagy synthetikus ítélet útján 
létrejött — & priori — elv megegyezik, akkor elfogadja és épít reá, ha 
nem, akkor elveti és mást keres. De föltevésre okvetlen szük- 
ség van. 
Nagyon találóan jegyzi meg Poimcaré, hogy: « Mindenben 
kételkedni vagy mindent elhinni, két egyformáin kényelmes meg- 
oldás, mert úgy az egyik, mint a másik , megkimél bennünket a 
gondolkodástól ». 
« A helyett, hogy a dolgot egészében elit elnök, jobb, ha gondosan 
megvizsgáljuk a föltevés szerepét: fel fogjuk ismerni nemcsak azt, 
hogy sok esetben szükségesek a föltevések , hanem azt is, hogy a 
legtöbbször jogosultak is. Látni fogjuk azt is, hogy a föltevéseknek 
többféle változata van : egyesek bebizonyíthatok és ha egyszer kísér- 
leti beigazolást nyertek, termékeny igazságokká lesznek : mások 
— a nélkül , hogy tévedésekre vezetnének — hasznosak lehetnek azáltal, 
hogy gondolataink rögzítésére alkalmasak ; ismét mások, végül csak 
látszólag feltevések és a valóságban fogalmi meghatározások , vagy 
burkolt megállapodások. Ez utóbbiakkal , főleg a mathematikai és a 
velük érintkező természettudományokban találkozunk. Éppen ezen 
alapszik e tudományok szigorúsága. E megállapodások szellemünk 
szabad tevékenységének termékei, mely e téren nem ismer akadályt. 
Szellemünk itt állíthat, mert ő maya határoz .» 
«De vájjon önkényesek-e ezek a határozatoké Nem, mert 
különben terméketlenek volnának. A tapasztalat meghagyja nekünk 
a szabad választást, de egyúttal vezet bennünket s a legkényel- 
mesebb út felé irányít. Határozataink tehát olyanok, mint valamely 
korlátlan hatalmú uralkodó határozatai, aki elég okos ahhoz, hogy 
előbb tanácsosai véleményét kikérjem 
Ezekből az idézetekből két tény tűnik ki : az elsőből, midőn 
a saját tanulmán3'omra hivatkoztam, bemutattam, hogy kutatásaim 
alapját a természet megfigyelése képezi, a második tényt pedig, 
mel3'et Poincaré szavai és a tudományok eddigi fejlődésének története 
bizonyít, hogy egyetlen tudomány sem nélkülözheti a feltevéseket. 
Az erdészeti tudományban is, mivel a többi tudományokon 
alapszik — eo ipso — egész serege van a feltevéseknek, csakhog3 7 ez 
mindenütt nincsen kiírva mint azt én tettem és olyankor az ember- 
nek elég mél3 r en kell gondolkodnia, hog3' ezeket észrevegye. 
Amidőn én a tanulmányozott fa évi növekedési adatainak 
birtokába jutottam, iparkodtam az ott szereplő tényezőket meg- 
felelően rendezni, hogy ezután tapasztalataimat általánosíthassam. 
