L83 
amely ahhoz kell, hogy tapasztalati adatokból természettudományi 
törvényt szűrjünk le. 
Az idevonatkozó tanulmányok részletes közlését különben 
kár megvárnia Rónai úrnak, mert ebben, ha a biológiai tényezők csak 
megközelítőleg is fel lesznek tárva, a Rónai úr által kikötött 3 — T 
tagú képletnél több adat lesz. Sőt az Endres által kikötött 3 
függvény sem lesz elegendő. Pedig szerintük gyakorlati alkalmaz- 
hatósága ettől függ. 
Az M(t) biológiai factor analytikus tanulmányozásával, vagy 
másként az élő sejt anyagforgalmának és energetikájának tanul- 
mányozásával állandóan foglalkozom. Csakhogy nem valami inter- 
polatiós formula felállítására törekszem, hanem a czélom az 
oknyomozó quantitativ-kutatás, melynek méretbelileg megállapí- 
tott adatai és képletileg megállapított összefüggései hosszú, keser- 
ves, gyakran lélekölő mérések útján, különlegesen, a kitűzött 
czélnak megfelelő kísérleti berendezéssel és alkalmas módon szer- 
kesztett műszerek segélyével adódnak ki. Csak azok tudják, akik 
ilyen irányban foglalkoznak, hogy míg egy-egy a czélnak meg- 
felelő műszert hazai vagy külföldi gyárból megkapunk, mennyi 
idő telik el. Elvi megszerkesztése pedig gyakran évek munká- 
jába kerül. 
Hiszen magam mondtam a megkritizált tanulmányomban, 
hogy ««z M(t) függvényem vagy annak másik alakja M.A(t) rend- 
kívül komplikált, mert tartalmazza a növény életében fellépő összes 
biológiai factorokat ; azért annak pontos megoldásától igen messze 
vagyunké. 
Tessék tehát kissé türelemmel lenni, annyival inkább, mert 
ez az óriási munka nem is lehet egy ember feladata, hanem 
egész korszak szellemi munkásaié. 
Feleslegesnek tartok ezek után minden további tárgyalást. 
Mi Rónai úrral ezen a téren úgy látszik nem fogjuk egymást 
megérteni. De ki kell jelentenem, hogy az engem nem zavar. Sőt 
még az sem sért, hogy Rónai úr olyan apodictice kijelenti, hogy 
kutatásaimnak sem tudományos, sem gyakorlati értéke nincsen. 
Megnyugtatásomra szolgál, hogy a szóban forgó tanulmányomat 
még 1906. év junius hó 18-án a franczia tudományos Akadémia 
előtt is bemutattam, ahol Gaston Bonnier, a Sorbonne egyetem 
tanára adta elő. Az Akadémia azt helyesnek találta, elfogadta és 
a Comptes Rendus des séances de V Académie des Sciences czímü 
jelentés 1906. évi CXVII. kötetének 1430. és folytatólagos lapjain 
kiadta. Ha ezen Akadémiának franczia és külföldi tagjai, korunk 
leghíresebb botanikusai, anatómusai, tiziologusai és matematikusai 
nem tiltakoztak az ellen, hogy Akadémiájuk neve alatt ez a köz- 
lemény megjelent, akkor a tanulmányban lefektetett gondolatmenet 
még sem lehet minden érték nélkül való. 
