257 
fiatal zöld részein található szőröknek is hasonló képességeket 
akar tulajdonítani, mint milyenek állítólag a Stellaria media-nak 
volnának. 
Kny L. tanulmányában legelső sorban a Stellaria média 
szőreinek a növényen való előfordulását és azoknak az alakját 
vázolja. Ezután rátér annak tárgyalására, hogy miféle biológiai 
jelentősége lehet ezen szőröknek. Felemlíti, hogy Lundström 1 ) 
szerint ezek esős időben erősen megnedvesednek és a vizet gyor- 
san levezetik és különösen az alapsejtjeiken tetemes mennyiségű 
vizet képesek felvenni. Teljesen másféle jelentőséget tulajdonít 
azonban Jamieson 2 ) ezen szőröknek. «A Stellaria média és Sper- 
gula arvensis szőrképletei Jamieson felfogása szerint, — írja Kny 
— a levegő szabad nitrogénjének a felvételére és asszimilálására 
lennének hivatva. Ezen véleményét arra alapítja, hogy a szőrök 
fehérjében különösen gazdagoknak látszanak és hogy a fehérje- 
gazdagság eleinte a szőrvégeken, később a szőrök alsó részein 
figyelhető meg inkább. Ha ez valóban így lenne, akkor Jamieson 
hypothesise nagyfokú valószínűséget mutatna. Már egyedül az a 
tény, hogy J AMiEsoN-nak anatómiai leírásai és képeinek kiállítása 
a megfigyelői megbizhatóságával szemben kevés bizalmat keltet- 
tek, arra határoztam magam — írja Kny — hogy az eminens 
fontosságú nitrogén-kérdésben mindenek előtt a Stellaria- ra 
vonatkozó eredményeit felülvizsgálás tárgyává tegyem». 
Kny ezen tanulmányában a szőrök nitrogén tartalmának meg- 
vizsgálására a mikroskopikus és mikrochemiai kutatást használta, 
épen úgy mint Jamieson. A reactiók előidézésénél azonban nem- 
csak azt a három reagenst próbálta meg, melyeket Jamieson pró- 
bált, hanem azokon kívül igénybe vette a mikroskopiai techniká- 
ban ismeretes összes számszerint 14 fehérje-reagenst. A kisérle- 
teket 1909. év szeptemberében és októberében végezte, az ered- 
ményeket igen jól fejlődő élő növényeken újra ellenőrizte. 
((Kutatásaimnak eredménye moudja Kny határozottan 
negatív volt. A kifejlődött nem bunkó s szőrök nagyon cse- 
kély fehérjét tartalmaztak és felső végükön nagyobb fehérje tar- 
talom nem volt kimutatható. A nagyon fiatal szőröknél, melyeknek 
végsejtjei erős osztódásban voltak, az alsó sejtjeik pedig már 
erősen növekedtek — a fehérje-reactiók a végrészekben minden- 
esetre erősebben mutatkoztak, mint az alsó részeken. Ez azon- 
ban osztódásra képes sejtek nagyobb plasmatartalma folytán, 
magától értetődik. A bunkós szőrök vógsejtjeinél a reactió 
határozottan feltűnőbb, mint a nyélsejteknél. Ennek a magyarázata 
azonban szintén közelfekvő. A végső sejtek nagyon sűrű, magvas 
plasmát tartalmaznak és mert ezenkívül ezen gönrböcskéknek a 
') Pfianzenbioiogische Stúdión. Das Anpassungsvermögen dér Pflanzen an 
Regen und Thau. Upsala (1884) p. 3—16. 
-j Utilisation of nitrogén in Air bi Plants (Agricultural Research Asso- 
ciation, Glasrerberry, Miltimber, Abderden 1905. p. 54. ff. 
