gombák s földrajzi elterjedésük 
táblázata követi, amelyből ki- 
világlik. hogy hazánkban ez 
idő szerint 68 faj földalatti 
gombát ismerünk: a Hemiasci 
osztályból 1 nemzetség 3 fajt, 
az Ascomyce*eAA>ő\ 9 nemzet- 
séget 40 fajjal s a Basidiomy- 
eesekből 10 nemzetséget 25 
fajjal képviselve. Hazánk föld- 
alatti gombaflórájának legtöbb 
közös faja Német-, Olasz- és 
Francziaországéval van. Eo. 
Fisc.her rendszere szerint adja 
a meghatározó táblázatot (p. 
16 — 25). A nemek és fajok 
leírása során: 
3 Sp. Endogéné- 1, 4 Sp. Genea- 1, 
phloeus- 1, 9 Sp. Tuber- 1, 2 Sp. 
1 Sp. Choiromyces- 1 . 1 Sp. Picoa- 1 , 
Elasmomyces-t , 2 Sp. Gautieria-t , 
Hymenogaster- 1, 2 Sp. Octaviania- 1, 
Leueogaster- 1 , 2 Sp. Phizopogon- 1 , 
Pld yctospora-X 
ismertet a legnagyobb alapos- 
sággal. 
Behatóan tárgyalja a szarvas- 
gombát és történetét (p. 107 
133), ismerteti mindazokat a 
gombákat, melyeket ismernek 
és ismertek nálunk e név alatt: 
majd: a szarvasgomba tenyész- 
tését (p. 134 — 14.0), keresését 
és felszedését (p. 140— 148), a 
kereskedelemben való értékesí- 
tését (p. 148 150), a szarvas- 
gomba a konyhán (p. 150 — 162), 
a nyári- (Tuber aestivum ) (p. 
162 — 169), a fehér- (Choiromy- 
ees meandriformis (p. 1 69— 1 75), 
orte, Art u. Weise des Sam- 
melns u. Aufbewahrens dieser 
Pilze (p. 6 — 10) eingehend be- 
sprochen. Nach einer Auf- 
zablung dér Sammelorte (p. 11) 
folgt eine Übersicht dér geogr. 
Yerbreitung dieser Pilze in 
Ungarn, aus welcher ersicht- 
lieh ist. dass im nnserem Lande 
bisher 68 Hypogaeen bekannt 
sind und zwar aus dér Klasse 
dér Hemiasci eine Gattung mit 
3 Arten, aus jener dér Asco- 
myceten 9 Gattungen mit 40 
Arten, endlich aus jener dér 
Basidiomi ceten 10 Gattungen 
mit 25 Arten. Ungarn besitzt 
die meisten Arten mti Deutsch- 
land, Italien und Frankreich 
gemeinschaftlich. Eine Bestiin- 
mungstabelle wird naeh dem 
System E. Fisc.her ’s beige- 
geben. Es werden sodann 
Sp. Itydnotrya- 1 , 2 Sp. Paeliy- 
Sp. H ydnobolites- 1, 
Elaphonvyces- 1, 1 Sp. 
Hysterangiuni- ot, 7 Sp. 
Sp. Hydnangium- ot és 
Sp. Melanogaster- 1 , 1 Sp. 
auf das genaueste beschrieben. 
Eingehend wird die Speise- 
trüffel und ihre Gesehichte, 
ferner allé jene Arten bespro- 
chen, die mán bei uns mit d. 
Namen Trüffol bezeichnet hat 
und nocli jetzt liezeiebnet, fer- 
ner die Kultur dér Trüffel (p. 
134 - 140). das Suchen und 
Samuiéin dér Tr. fp. 140 — 148), 
seine Verwertunglp. 148 — 150), 
die Triiffel in dér Iviiche (p. 
150— 162). Dann folgt eine ein- 
gehende Besehreibung dér 
Sommer- (Tuber aestivum), dér 
2 
Balsamia- 1, 
13 Sp. 
6 Sp. 
1—1 
9 
