í — 5 extraeapsularis, megme- 
revedett nyúlványt látott, 
amelyek sz. szerint valódi 
p s e u d o p o d i u m o k, semmi- 
esetre sem flagellumok. Be- 
hatóan ismerteti a Chrysopyxis 
ampullacea-t is (Igló környéké- 
ről) s megállapítja a rokonsági 
összetartozását. — IV. rész a 
Lepochromulina nov. gén. két 
új fajával, a : L. bursa nov. 
sp. (Fig. 25) és a L. calix nov. 
sp. (Fig. 26 — 27) (Magas-Tátra, 
Csorba- tó, Móry-telep mellett 
tőzeges pocsolyában) foglal- 
kozik. Mindkettő tokban lakó 
Chrysomonadinea, s mindkettő- 
nél a jellemző excretum-go- 
lyócskák vagy számmal lel- 
hetők; a L. calix serlegalakú. 
Behatóan leírja sz. szerkeze- 
tüket s a L. cali.r rajzóját. 
V. rész a Clironiulina specta- 
bilis nov. sp. (Fig. 28-33) 
(lelőhely mint a Lepochromu- 
liná-ó) nyugalmi állapotban 
levő c.vstáit s rajzóit ismerteti. 
A VI. rész: «Dauercysten 
dér Chrysomonaclineen u. apo- 
chromatische Chrysomonaden » 
— részben a Chrysomonadi- 
neák cy stáinál előforduló po- 
rus-ok nagy jelentőségét hang- 
súlyozza s szerző szerint való- 
színűleg ezen át bújnak ki a 
rajzók ; ezt erősíti meg az a 
tény, hogy ez mindig egy kis, 
sűrű, homogeneus fehéren- 
fénylő substantiából álló csep 
pel van elzárva. A «Dauer- 
cystá»-k endogeneus képződése 
úgy látszik, hog\ a Chrysomo- 
nadineók általános jelleme. 
A VII. részben felemlíti sz., 
hogy többféle, tőzeges pocso- 
lyából eredő szervezetnél rubin- 
veres pigmentum-szemecskéket 
kretkiigelchen. III. Te.il : 
Chrysopyxis. Bei Chrysopyxis 
bipes Stein hat dér Verf. — 
gegeniiber anderen — be- 
obachtet, (láss 4 — 5 extracap- 
sulare, in Starrheit verharrende 
Plasmafortsátze nichts anders, 
als echte Pseudopodien 
siód, und keineswegs «Geis- 
seln». Er bespricht eingehend 
die Chrysopyxis amputlacea 
(aus dér Gegend von Igló) 
und stellt ihre Verwandschaft 
fest. — Dér IV. Teil be- 
scháftigt sich mit den 2 Ar- 
ten dér Lepochromulina nov. 
gén. : mit L. bursa nov. sp. 
und L cali.r nov. sp. (aus dér 
Hohen-Tátra bei dem Hotel 
Móry náclist dér Csorbaer See's 
in Moorlachen). Beide sind ge- 
háusebewohnende < 'hrysomona- 
dineen ; bei beiden sind die 
charakteristischen Exkretkii- 
gelchen zahlreich vorhanden ; 
dér \’erf. beschreibt ihre Stnik- 
tur und die Schwármer von 
L. calix. lm V. Teil werden 
die im K’uhestand beílndlichen 
Cysten und Schwármer von 
( ’hroniuliua spectabűis nov. sp. 
(Fig. 28—33) beschrieben. — 
lm VI. Teil : «Dauercysten dér 
Chrysomonadineen und apo- 
chromatische < '■ 'hrysomonaden >>, 
betont dér Verf. die grosse 
Wicbtigkeit dér Boré n dér 
Cysten. durch welche nach 
dem Verf. — sehr vvahrschein- 
1 ich die Seb wármer auskriechen : 
diese Ansicht bestárkt aucli 
dér Umstand. dass diese mit 
einem kleinen, homogénen, dich- 
ten, weissglánzenden Pfropfen 
verschlossen sind. Ferner sagt 
dér Verf.: cDie endogene Bil- 
dung dér Dauercyste scheint 
