444 
A harmadik alnemzetség 
pedig két sectióból áll : 1. Ra- 
nunceüa , II. Aconitifolia. 
das dritte Subgenus endlich in 
die Sectionen : I. Ranuncella , 
II. Aconitifolia gegliedert. D. 
Forenbacher dr. Aurél, Ótok Lastovo. Biljno-geograficka 
studija. Rád. Jugosl. Akad. Knj. 
A déldalmáciai Lastovo (La- 
gosta) szigetről írt részletes 
botanikai és nő vény földrajzi 
tanulmány Dr. JiruS B., Dr. 
Heinz A., Dr. Ginzberger A. 
és szerző által gyűjtött anyag 
alapján. 
Érdemes munka, mely a 
kryptogameusokra is kiterjesz- 
kedik és az egyik legkevésbé 
ismert dalmát szigetet ismerteti. 
185. Zagreb, 1911. 
Botanisch-pflanzengeographi- 
scbe Studie iiber die süddal- 
matinische Insel Lastovo (La- 
gosta) auf Grund des von Dr. 
B. Jirus, Dr. A. Heinz, Dr. A. 
Ginzberger und vöm Yerf. selbst 
gesammelten Materiales. 
Eine wiclitige und sich auch 
auf Kryptogamen erstreckende 
Arbeit iiber eine dér am we- 
nigsten bekannten Inseln des 
dalm. Archipels. D. 
Dr. Degen Á. : Tanulmányok az arankáról. (Studien iiber 
die Seidearten.) Kisérletügyi Közlemények XIV. (1911): 493 — 568. 
Egyike az utóbbi évek leg- 
terjedelmesebb munkálatainak, 
melyek a szövevényes aranka- 
kérdésről a szakirodalomban 
Eine dér ausfiihrüchsten Ar- 
beiten iiber die complicierte 
Seidefrage, die die Literatur 
dér jiingsten Zeit aufzuweisen 
megjelentek. 
Az első fejezet a gazdasági 
növényeket károsító legfonto- 
sabb arankafajok (Cuscuta sua- 
veolens, Trifolii és Epilinum) 
Európába, különösen azonban 
Magyarországba való behurczo- 
lásanak történetét ismerteti. Ez 
a kérdés kivált a régebben 
megtelepedett fajoknál (C. Tri- 
folii . , C. Epilinum ) meglehetősen 
komplikált. Mig a C. suaveolens 
útját aránylag elég tisztán lát- 
juk, addig az előbb említett 
két faj elterjedési útját részint 
a feljegyzések tökéletlensége, 
részint pedig a régi irodalom 
fajfelfogása miatt, csak bizony- 
talant lehet követni. 
hat. 
Dér erste Teil ist dér Ge- 
schichte dér Einwanderuug dér 
wichtigsten die Kulturpflanzen 
schadigenden Seidearten (Cus- 
cuta suaveolens . Trifolii u. Epi- 
linum) in Európa, insbesondere 
aber in Ungarn, gewidmet. Dér 
Yerf. hatte hierbei besonders 
bei den seit langer Zeit einge- 
schleppten Arten (C. Epilinum , 
C. Trifolii) mit grossen Schwie- 
rigkeiten zu kámpfen. Wahrend 
die Wege dér Wanderung dér 
C. suaveolens ziemlich klar zu 
verfolgen waren, sind jene dér 
zwei vorgenannten Arten teils 
wegen ungenügenden Aufzeich- 
nungen, teils aber wegen dér 
háufigen Verwechslungd. Ivlee- 
seide mit auderen Arten in dér 
filteren Literatur nur anniihemd 
festzustellen. 
