451 
s a csúcsdiaphragma is sok- 
szor elkorhad. Szerző ez ellen 
a baj ellen védekezésül a no- 
dusok kiválogatását ajánlja. 
Beható anatómiai vizsgálattal 
ugyanis megállapította, hogy a 
kocsányos nodusok diaphrag- 
mái általában sokkal jobbak és 
fásabbak, mint a sima nodu- 
soké, azaz olyan szártagoké, 
melyeken fürt vagy kacs nem 
volt s így azok kocsányának 
maradványa sem található. 
4. Mágocsy-Dietz Sándor 
dr. ismerteti Hazslinszky ha- 
gyatékából HAzsLiNszKY-nak so- 
kat emlegetett rendszerét, mely 
egy 1843-ból való kézirat sze- 
rint a következő beosztást mu- 
tatja : 
I. Cellulariae, II. Vasariae, 
Y. Foliariae, VI. Cauliariae, V 
5. Győrffy J. « Néhány szó 
Simonkai két mohájáról » czímű 
dolgozatát Tuzsox J. mutatja 
be. (Lásd M. B. L. 1.911 p. 434.) 
keilförmig eintrocknet und oft 
auch das Scheiteldiaphragma 
zu Grunde geht. Dér Vortr. 
empfiehlt gégén dieses Vor- 
kommnis eine richtige Auswahl 
dér Nodi. Bei dér Weinrebe 
wechseln Nodi, welche Trau- 
ben oder Ranken getragen ha- 
bén mit sog. glatten Nodi ohne 
Ansatzstelle von Stielen ab ; die 
Diaphragmen dér ersteren sind 
viel besser und mehr verholzt 
als jene dér letzteren, alsó 
zum Zweck des Pfropfens viel 
geeigneter. 
4. Dr. Mágocsy-Dietz legt 
ein in den hinterlassenen Pa- 
pieren Fp.iedr. Hazslinszky’s 
gefundenes Pflanzensystemfaus 
d. J. 1843) vor, in welchem die 
Pflanzen in 
III. Vaginariae , 1Y. Scapariae. 
Fructunriae gruppiert werden. 
5. J. Tuzson legt eine Arbeit 
J. Gyó'rffy’s iiber zwei Simon- 
KAi-sche Moose vor. (Ygl. Ung. 
Bot. Bl. 1911. p. 434.) 
Az 1911. évi április 5 én tartott ülés. — Sitzung am 
5. April 1911. 
1. Szurák J. a Adatok Észak- 
Magyar ország moha fi ói ‘á jáhozn 
ez. előadja, hogy hasonló czímű 
első közleményének a Xövt. 
Közi. 1908. évfolyamában való 
megjelenése óta tovább foly- 
tatta kutatásait, főleg Lőcse 
környéke moháit illetőleg és 
ennek folyamán sikerült is 
előadónak több, részint hazánk 
egész területére, részint pedig 
Észak-Magyarországra nézve új 
adatot felfedeznie. 
1. J. Szurák legt eine Ar- 
beit « Beitráge zűr Moosftora 
Ungarns» vor. Dér Vortr. hat 
seit dem Erscheinen seines 
ahnlich betitelten Artikels (Növ. 
Közi. 1908) seine Studien iiber 
die Moosflora dér Umgebung 
von Lőcse fortgesetzt: als Er- 
gebnis teilt er mebrere teils 
für die Flóra des Landes teils 
aber für Oberungarn neue Au- 
gaben mit. 
