20 
(Wien), die ieh in dieser heiklen Nomenclaturfrage als kompetente 
Persönlichkeiten zurate zu zielien nicht unterlassen wollte, stim- 
meli dem voll und ganz bei. Herr Dr.Thellung betont, dass Phl. 
exaratum Griseb. nach angeführtem Artike! mit Fug und Reclit 
falién gelassen werden darf und — provisorisch - — dureh Phl. Grae- 
cum zu ersetzen ist. Natíirlich diirfe dér jüngere Name Phl. exaratum 
Hochst. ex Boiss, um dessetwillen das altere Homonym nicht an- 
wendbar ist, nicht auf Kosten des letzteren alléin berechtigten 
triumpliieren, sondern miisse für allé Zeiten einen neuen Xamen, 
Phl. Boissieri Bornm., erhalten. Phl. exaratum Griseb. behalte da- 
gegen die Anwartscbaft auf Phl Graecum. Dass Hochstf.tter’s 
unpublizierte Pflanze etwas anders sei, als Grisebach annahm, sei 
ohne Belang. In dér Praxis bleibe es bei Phl. Graecum und 
Phl. Boissieri. 
Es ergibt sich alsó : 
1. Phl. Graecum Boiss. et Heldr. (1857) syn. Phl. exaratum 
Griseb. (1844): non Hochst. in Ky. exsicc. ( 1 8 í 3), Boiss. (1884). 
2. Phl. Boissieri Bornm. (nőm. nov.) syn. Phl. exaratum Hochst. 
in Ky. exsicc. (a. 1843, nőm. nud.), Boiss. (1881); non Griseb. (1844). 
Szerző czikkében kimutat] a, hogy Grisebach (i hatévesen tartotta 
Phleum exaratum Hoc;HST.-nek a Törökországban gyűjtött Phleitmot, 
mely később a Phl. graecum B. et H. nevet kapta. Mivel pedig 
az ázsiai valódi « Ph. exaratum Hochst.», melynek diagnosisa 
sokkal később jelent meg, ezt a nevet a GRisEBACH-tele régebbi 
Ph. exaratum miatt nem viselheti, az ázsiai növény megjelölésére 
szerző a Phleum Boissieri nevet ajánlja. 
Az Erysimum erysimoides (L.) Fritsch csoportról. 
(Ueber die Gruppé Erysimum erysimoides (L) Fritsch:*) 
Von '• | Jávorka Sándor dr. (Budapest). 
(Egy táblával — mit einer Tafel.) 
A Cruciferáknak «nehéz» genuszai közé tartozik az Erysimum 
nemzetség; a genuszon belül — ide számítva a Wettstein által 
beolvasztott Cheiranthus fajokat is — még csoportok, sectiók fel- 
állítása is nagyon ingatag támaszpontokon nyugszik. Jóformán 
egyetlen olyan jellemvonásuk sincs, mely a fajok, alakok soro- 
zatában bárminő közöket engedne meg, vagy többé-kevésbbé 
világosan határolná el a legközelebbi rokonaitól úgy, hogy az 
* Die Einleitung bezieht sich im allgemeinen auf die Schwierigkeiten, 
welche die Unterscheidung dér Erysimum Arten bietet und auf eiue Kiütik dér 
VVertigkeit dér zűr Unterscheidung dér Arten bisher herangezogenen Merk- 
male. (Red.) 
