-26 
nicht nur auf dem Naszál, 
sondern auch auf dem west- 
lich gelegenen Nógrád-Verő- 
czer Borbély-Berg an offenen, 
von Wald begrenzten Stellen 
sehr zahlreich so s. z. s. in 
Bestánden vorkommt und dass 
E. erysimoides, welches am 
Fusse und an den Abhángen 
dieser Berge an buschigen 
Stellen und an Ziiunen (alsó 
nicht zusammen mit E. palli- 
difiorum ) vorkommt, etvva 
10—14 Tagé spáter zu bliihen 
anfángt. An Őrt u. Stel le springt 
die Verschiedenheit dér Blü- 
tenfarbe und des Entwick- 
lungstandes sofort ins Auge. 
Die bbsse, in das grünliche 
ziehende, buttergelbe Farbe ist 
sogar blasser als jene dér 
E. Wittmanni-RWiien. Die beim 
Aufblühen noeh vorhandene. 
mehr-minder frische Blatt- 
rosette mit breiten, gezáhnten 
Blattéra und die ziemlich lángén 
Sehoten charakterisieren auch 
ziemlich gut dieses im Mitte- 
laufe des Donau auftretende 
Glied dér erysíwio/rfes-Gruppe. 
3. E. Wittmanni* Zaw. Eúum. pl. Galiciae et Bucovinae 
(1835) p. 81 et 194; j. a. Knapp: Die bisher bekannten Pflanzen 
Galiziens u. d. Bukowina (1872) p. 306—307. Conf. ; Ascherson 
et Engler in Ö.B.Z. XV. (1865) p. 277, Borbás. Math. Term. 
közi. XV. (1877/8) p. 172; E. Wittmanni f. napidat um Ullepiisch 
ÖBZ (1895) p. 422 est forma exigua t'oliis radicalibus destituta : 
E. erysimoides var. Wittmanni Thaisz in Botanikai Közlemények 
(1810) p. 228. Exsiccata: FI. exsicc. austro-hungarica nr. 3263. 
Bienne, caule plerumque simplici, fólia radicalia et caulina 
inferiora illis E. erysimoidis similia, porrecto dentata vei saepius 
fere ad basin secta, segmentis quam in illis E. erysimoidis sae- 
pius obtusioribus et latioribus, laté triangularibus, in margine 
superiore denticulo plerumque obsoleto vei undula unica instructis. 
Fólia radicalia parva. florendi tempore saepius adhuc virentia 
vei iám emarcida vei deficientia. Pili foliorum ut in praecedente. 
gam is ismételten győződtem 
meg róla, hogy nemcsak a 
Xaszál hegyen, hanem a tőle 
nyugatra fekvő nógrád-verőcei 
Borbélyhegyen is a nyilt erdős 
helyeken igen bőven, állomá- 
nyokban terem s az E. erysi- 
moides , mely e hegyek alján 
és oldalán cserjés helyeken , 
kerítések mentén (tehát nem az 
E. pállidifiorum- mai keverten) 
fordul elő, nála körülbelül 
10—14 nappal később kezd 
virítani. Helyszínén a kétféle 
Erysimum virágjainak színbeli 
eltérése s a fejlettségi állapo- 
tuk közti különbség rögtön 
szembe ötlik. A halvány zöldbe 
hajló vaj szín még a következő 
E. Wittmanni színénél is hal- 
ványabb. A virítás elején még 
meglevő friss levélrózsa, széles, 
fogas leveleivel és az elég 
hős zú becők szintén jól ka- 
rakterizálják az erysimoides- 
csoportnak ezt a közép duna- 
melléki tagját. 
* Sec. auctorem 
an recte ? — Witmanni 
