29 
sógén kívül más 
lönbsóg alig van. 
mészkősziklákhoz való kötött- 
állandó kü- 
A csészele- 
veleknek az E. Wittmanni-n 
előforduló sötétebb csúcsa és 
kissé hosszabb volta; a néha 
virításkor még megmaradó tő- 
levélrózsa, a tőleveleknek’ rend- 
szerint szélesebben, tompábban 
és mélyebben való szabdalt- 
sága, a rendesen hosszabb ter- 
més már csak másodrendű, ke- 
véssé állandó jellemvonások, 
melyek sokszor elenyésznek. 
aber auch noch einen an dérén, 
konstanten Unterschied zwi- 
schen E. Wiltmanni u. E. 
erysimoides. Bei E. 1 1 ittmanni 
sind die Sepalen etwas lánger 
u. an dér Spitze dunkel gefarbt ; 
die zűr BUitezeit oft nochvor- 
handene grundstándige Blattro- 
sette, die gewöhnlich breiter, 
stumpfer und i iefer eingesclmit- 
tenen grundst. Blatter und die 
gewöhnlich lángere Frueht sind 
sekundáre und so wenig be- 
stándige Merkmale, dass sie 
uns oft im Stiche lassen. 
4. E. Czetzianum Schur. En. (1866) p. 57-Syn. : E Clieiran- 
thus Herbich FI. d. Bukowina (1859) p. 354, non Pers. ; Wahlen- 
bergii Slmk. Érd. ed. fl. (1886) p. 85 p. p.. non Aschers et Engl. ; 
E. Wittmanni auct. plurium rodnensium et Bucovinae, non Zaw. 
Plerumque humile, laete viride, 1-2 dm, rarius usque 4 dm. 
altum ; caule simplici, rarissime pauciramoso. Foliis radicalibus 
numerosissimis longe petiolatis, ad initium florend.i adhuc virentibus 
vei subemarcescentibus, praeeipue interioribus fere usque ad rha- 
cbin pinnati- partit is, segmentis lanceolatis margine undulatis non 
déntatis , plerumque acutis. (Foliis radic. loco umbroso, udo vigen- 
tibus necnon prolum sterilium integrioribus, segmentis latioribus) 
Foliis caulinis inferioribus profunde sinuato-lobatis, pro more 
radicalibus similibus, caulinis déntatis, dentibus angustis. remotis, 
acuminatis. Pili foliorum et caulis ut im piaecedentibus. Ra- 
cemi floribus plerumque paucioribus quam in E. erysimoide. Ca- 
lyce plerumque 10 — 12 mm. longo, petalis (imprimis florentibus, 
ergo extimis racemi) 15 — 20 ( — 24) mm. longis, citrinis, secundum 
«Code des Couleurs» cum colore numeri 221, 241, 246 (raro 216) 
congnientibus. Siliquis (exceptis supremis, quae semper breviores 
sunt) plerumque 7 — -10 cm. longis, 1 — 1’2 mm. latis, patulis vei 
junioribus arcuato-suberectis, viridibus , + concoloribus, pilis inter 
angulos rainimis bifidis sat rare dispersis; stylo sat longo (sae- 
pius usque 2 mm.) digmate maturo saepe angusto, plerumque 
V2 ~ 2 A mm ■ l (in t um lato. 
Crescit in alpibus Rodnensibus et Máramarosiensibus : sec. 
specimina visa in m. Korongyis (Schur 1. c.); inrup. calc. Piaira 
Cibou in valle Bistric supra pag. Ivirlibaba (lég. Zawadzki, pro E. 
Wittmanni et autores plures ; Flóra exsicc. austro-hungarica nr. 
326 f.) in m. Piarcaim supra pag. Borsa (1. Jávorka), in monte 
Korongyis, Gargaleu, Mihaiasa (1. Porcius, Dr. A. P. Alexi, in herb. 
Musei nat. hung.) in m. Rareu (V. Horjiuzaki, ÖBZ (1811) 73, pro 
var. E. Wittmanni). 
