30 
Az E. Czetzianum egyik 
szép példája annak, hogy a 
rodnai s a vele határos mára- 
marosi havasokat mily ende- 
mismus jellemzi. Az E. Baum. 
gartenianum - tói a becő kes- 
kenyebb és hosszabb bibeszála 
és jóval keskenyebb bibéje, 
sokszor fiatalon ívesen bebajló 
becője és az E. Wittmanni- 
éval egyező virágszin külön- 
bözteti meg. A virág színében 
tehát megegyezik az E. Witt- 
manni-v al, utóbbinak azonban 
viszont a bibeszára és bibéje a 
többi itt felsorolt Erysimumé-w al 
egyezik meg, becője aránylag 
rövidebb, az élek között szürke. 
Az E. Czetzianum tőlevele pe- 
dig szintén az E. Baumgar- 
tenianum-évsil egyező. 
Schur a Korongyis havasról 
származó törpe havasi alakot 
írta le tulajdonképen E. Czet- 
zianum- nak, a törpe példányok 
mellett azonban gyakoribbak a 
völgyek mészszikláin növő ma- 
gas, dús növésű példányok. 
A Bucsecs-ről és a Királykő- 
ről közölt adata azonban már 
az E. Baumgartenianum törpe 
havasi alakjára vonatkozik. 
E. Czetzianum ist ein schö- 
nes Beispiel fül* den stark aus- 
gebildeten Endemismus dér 
Rodnaer und dér benachbarten 
Maramaroser Karpatlien Von 
E. Baumgartenianum ist es 
durch den schlankeren und 
langeren Griffel, die viel schmá- 
lere Narbe, die im jungen 
Zustande oft bogenförmig ge- 
krümmten Schofen und die an 
jene des E. Wittmanni erin- 
nernde Blütenfarbe verschie- 
den. In letzterer Beziehung 
stimmt es mit E. Wittmanni 
íiberein ; doch stimmt wieder 
bei diesem dér Griffel und die 
Narbe mit den übrigen hier 
beschriebenen Erysimum- Arten 
íiberein ; die Schoten des E. 
Czetzianum sind verhaltnis- 
massig langer, sie sind auch 
zwischen den Kantén grün, die 
grundstandigen Bliitter aber 
stimmen mit jenen des E. 
Baumg. überein. Sc.hur hat 
ursprünglich die vöm Berg 
Korongyis stammende Alpen- 
form untéi* dem Namen E. 
Czetzianum besehrieben ; nebst 
diesen zwergigen Exemplaren 
sind aber auf den Kalkfelsen 
dér Tiiler holie, iippig ent- 
wickelte Exemplare haufiger. 
Seine Angaben vöm Bucsecs 
und Königsstein beziehen sich 
aber schon auf zwergwüchsige 
Alpenformen von E. Baum- 
gartenianum. 
Schur En. (1866) p. 56. Syn. : E. 
5. E. Baumgartenianum 
transsilvanicum Schur En. p. 57 ; E. TT ahlenbergii Simk. Érd. ed. 
fi. (1886) p. 85, non Aschers. et Engl.; E. pannonicum etodoratum 
auct. plur. ; E. pannonicum f. viridis Simk. Term. F űz. V. (1881) 
p. 55. 
Habitu et foliis praecedentis. Foliis radicalibus sat parvis, 
initio Herendi plerumque virescentibus. Pili foliorum et caulis 
ut in praecedentibus. Calyce 10 — 12 mm. longo, petalis (im- 
