49 
zsombékos sphagnumos terepeivel, eldugott, csörgedező vizerecs- 
kéivel még nem egészen átkutatott, s az itt fürkésző botanikusnak 
még ezután is meglepő eredményt hozhat. Csak nemrég mutattam 
ki 1 ) e vidékről két nevezetes Carex-et s most is alkalmam van 
igazolni ezen kincses területet, amidőn a következőkben a Tricho- 
phorum atrichum , Cobresia bipartita , Carex vulpinoidea, C. hor- 
deistichos és a C. pediformis-ról szólok. 
Trichophorum oliganthum (C. A. Mey.) Fritsch. 
Mielőtt e növényről való ismertetéseimet előadnám, szüksé- 
ges lesz nomenclaturájáról egyet s mást feleleveníteni. Legelőször 
Isolepis oligantha néven Íratott le: C. A. Mey in Mém. des sav. 
étrang I. (1825.) 197 — 198: később Seirpus alpinus néven írták le; 
Schleich in Gaud. FI. helv. I. (1828) p. 108, majd a Limnochloa 
genuszba osztották be: Rchb. FI. Germ. exc. (1830) p. 140, Pállá 
pedig Trichophorum atrichum névvel illette : Engler Bot. Jahr- 
biicher X. (1899) p. 296. Legutóbb Heleocharis alpina néven talál- 
juk a Cserey «Növényhatározó»-ban (1906. p. 109). 
PALLA-nak, ezen növény rokonsági köreire vonatkozó dolgoza- 
tait 2 ) e lap szerkesztőjének szívessége folytán tanulmányozhattam 
és karöltve evvel feláztatott herbariumi anyagnak mikroszkopium- 
mal való vizsgálata megelevenítették tanulmányomat. Említett 
szerző munkálatai által felhozott s főleg boncztani jellegeken 
alapuló csoportosítások annyira feltűnők és természetesek, hogy 
azokat mellőznünk nem lehet. A csupán külső morphologiai jegye- 
ken alapuló elkülönítése avagy összevonása a Cyperacea genusok- 
nak inkább kényelmesebb eljárás, s korántsem vezet természetes 
csoportosításhoz s igénybevétele indíthat arra, hog\' oly külön- 
böző genusokat, mint Heleocharis , Trichophorum , Isolepis , Schoeno- 
plectus , Holoschoenus , Blysmus egyazon — « Seirpus » — nevezet 
alá vonjunk össze, mint azt újabban A. u. G. Synopsisukban, a 
meglévő értékes adatok daczára is tették. Felsorolt genusok, 
ha külső morphologiájuk mellett a belsőt is tekintetbe vesszük, 
nem tűrik meg az összevonást. 
A Trichophorum genus a tágabb értelmű Seirpus -tói is, — 
így tehát mindazon genusoktól, a melyeket sokszor a Seirpus 
nevezet alá vonnak megkülönböztethető, hogy az ehhez t rtozó 
fajoknak belső légjáratukat (Atemhöhle) alkotó ill. határoló sejtek 
belső felülete erősen megvastagodott, miáltal nagyon elütnek a 
') Magy. Bot. Lapok. X. ('1911.) p. 78 — 76. 
3 ) E. Pali. a : Zűr Kenntuis dér Gattung « Seirpus ■>. Engl. Bot. Jalirb. X. 
(1899.) p. 29S-301, et tab. No. XI. 
E. Pállá: Zűr Systematik dér Gattung Ei ionhorum. Bot. Zeit. 54. (1896). 
p. 141 — 158. et tab. No. V. — 
E. Pállá : Einige Bemerkungen über Trichophorum atrichum uml cae- 
spitosum. Berichte dér deutscheu Bot. Ges. XV. (1897.) p. 467 — 171. 
E. Pállá : Cyperaceen, in Hallier Wohlfarth Koeh’s Svnopsi.s paff. 
2515—2566. 
4 
