mellett való előfordulásáról 
szóló adatot tévesnek kell tar- 
tanunk ; nem közli velünk to- 
vábbá szerző azt, hogy mi ér- 
tendő a «nagylevelű hárs»-on, 
mely faj nálunk — mint isme- 
retes -- tormákban nagyon gaz- 
dag, s melynek formái több- 
nyire meghatározott elterjedési 
körre szorítkoznak. 
A veresfenyö a délhorvát ma- 
gas hegységekben biztosan elő- 
fordul (úgyszólván le egészen 
a dalmát határig!) és szerző- 
nek köszönettel adóznánk, ha 
arra a kérdésre adna választ, 
hogy ott ez a faj biztosan va- 
don terem-e? Evvel szemben 
ezekben a hegységekben - a 
szerző adatainak ellenére 
az eziisthárs hiányzik. A fe- 
ketefenyő a Velebitliegységben 
(legalább a vadon előforduló) 
sem száll le a tenger színéig. 
A bükk legalsó natára (58 m.) 
nagyon is mélynek tiinik fel 
előttünk, amennyiben a leg- 
alacsonyabb fekvésű bükkfát 
a Gradska-völgyben Orsóvá 
mellett láttuk, körülbelül 20 — 
30 méterrel magasabban a vá- 
rosnál (54 m ), úgy hog\ r kb. 
84 m. tengerszínfeletti magas- 
ságban észleltük. A szöszös- 
tölgy európai elterjedésének 
északi határára vonatkozó ada 
tokát legfeljebb mint észak- 
keleti határt fogadhatjuk el; 
a Picéd- nak a Központi Kár- 
pátokban való absolut magas- 
sági határát (1830 m.) ala- 
csonynak tartjuk, mert a min- 
den turista előtt ismeretes 
Lomniczi-nyergen levő törpe 
példányok magasabban fordul- 
nak elő. Az Alnus ineana felső 
határa nem 880, hanem 1093 
d. Domugled bei Herkulesbad, zu 
bedauern ist die Unterlassung d. 
Ermittlung d essen, was un tér dér 
«grossblattrigen» Linde zu ver- 
sieken ist,diebekanntlich bei uns 
sekr formenreich ist und dérén 
Formen zumeist auf bestimmte 
Arealebeschrankt sind. Die Liir- 
che kommt im südkroatischen 
Hochgebirge(sogarbisknappzur 
dalmatin. Grenze!) sichef vor ; 
nur waren wir dem Verf. zu 
Dank verpüichtet, wenn er uns 
auf die Frage Antwort gébén 
könnte, ob sie dórt sicher wild 
ist. Dagegen felüt auf diesen 
Gebirgen entgegender An- 
gabe des Verf. — die Silber- 
linde. Die Schwarzföhre steigt 
auch im Velebitgebirge (vve- 
nigstens wild) nicht bis zum 
Meeresspiegel herab. Die un- 
tere Grenze für die Buche (52 
M) erscheint uns zu tief; die 
am tiefsten stehende Buche 
habén wir im Gradska-Tal bei 
Orsóvá etwa 20—30 M. iiber 
dér Stadt (54 M.), alsó in einer 
Meereshöhe von etwa 84 M. 
beobachtet; die Angaben iiber 
die europáische Nordgrenze dér 
Verbreitung dér Flaumeiehe 
ist höchstens als Nordost- Grenze 
anzunehmen ; die absolute Hö- 
hengrenze für Pice a in (len 
Centralkarpathen (1830 M.) ist 
zu niedrig angenommen; die 
jedem Touristen bekannten 
zvvergigen Fichtengestrüppe 
am Lomnitzer Grat stehen hó- 
hér; die obere Grenze für Al- 
nus ineana liegt nicht bei 880 
M., sondern bei 1093 M., jene 
für Juniperus communis nicht 
bei 1234, sondern in dér Tatra 
(allerdings auf d. galiz. Seite!) 
bei 1570 M., wo sie nach Uech- 
