‘218 
siologiai okokban keresik a je- 
lenség megfejtését. 
2. Szabó Z. dr. ismerteti 
V. Engleh «Monogr. d. Gat- 
tung Tilia» ez. munkáját. 
Jávor ka S. dr. felszólalásá- 
ban megállapítja, hogy a mo- 
nografus ugyanannak a fának 
(lég. Kmet in m. Szitnya) két 
hajtását két különböző névvel 
látta el. Az egyik példáiét 
2. platyphylla v. cordifolia f. 
viti fólia- nak, a másikat T. rubra 
ssp. carinthiaca v. praecox f. 
conjli fólia- nak határozata. 
gégén eine solche teleologische 
Erklárung und glauben, dass 
die Erklárung vielmehr in 
physiologiscken Ursachen zu 
suchen sei. 
2. Dr. Z. Szabó bespricht 
die «Monograpbie dér Gattung 
Tilia» von V. Engler. 
Dr. S. Jávorka bemerkt 
liierzu, dass dér Monograph 
zwei Zweige, welcke von ein 
u. demselben Banme (Berg 
Sitna lég. Kmet.) stammen, mit 
verschiedenen Namen belegt 
habé ; u. zw. den einen mit 
T. 'platyph. v. cordifolia , den an- 
deren mit T. rubra ssp. coriu- 
tiiiaca v. praecox f. coryli fólia. 
Az 1912 febr. 14-én tartott ülés. — Sitzung am 14. 
Feber 1912. 
1. Tuzson J. «Újabb adatok 
a Celtis australis fejlődéstör- 
ténetéhez)) ez. előadásában ki- 
mutatja, hogy a Moesz G. által 
Brassó mellett a Gespreng- 
hegy praediluvialis lerakodá- 
saiban gyűjtött termések tel- 
jesen megegyeznek a Celtis 
australis magjával. Evvel egy 
újabb adatot nyerünk a Celtis- 
nemzetségnek a harmadkorban 
Európa területén r való elter- 
jedtsége mellett. Úgy látszik, 
hogy a Celtis ez időszakban 
a steppe növényformatiojának 
tagja volt, mert az ugyanonnan 
előkerült steppelakó állatok 
csontmaradványai e mellett bi- 
zonyítanak. Különben a Celtis 
australis még manapság is ős- 
honos növénye a deliblati ho- 
mokpusztának. 
2. Dr. Szabó Z. «A hírlap- 
irodalom és botanikaa czímmel 
ad elő. 
1. J. Tuzson spricht über 
«Neuere Beitráge zűr Ent- 
wicklungsgeschichte von Celtis 
australis » u. weist nacli, dass 
die von G. Moesz in praedilu- 
vialen Ablagernngen im «Ge- 
spreng» bei Brassó gesammel- 
ten Prüchte vollkommen mit 
jenen dér C. australis iiberein- 
stimmen, liiermit alsó eine neue 
Angabe zűr Verbreitung die- 
sel 1 Gattung im europáischen 
Tertiár geliefert wird. Es 
sclieint, dass Celtis zu dieser 
Zeit ein Glied dér Steppen- 
formation war, da die an der- 
selben Stelle gefundenen Tier- 
skelette hierfür sprechen. Celtis 
australis ist übrigens nach 
Ansicht des Vortr. aueh heute 
nocli ein indigener Baum des 
Deliblater Sandgebietes. 
2. Dr. Z Szabó spricht über 
«Journalistik und Botanik» 
