222 
Ami ennek a növénynek 
rendszertani helyzetét illeti, 
felszólalónak erős meggyőző- 
dése, hogy a deliblati növény 
már az eredeti leírásban ki- 
emelt megkülönböztető bélye- 
gek, különösen azonban a bu- 
zogányalakú --hengeres és nem 
tojásalakú tokjával az Adria- 
vidék F. montana - jától bizto- 
san megkülönböztethető. 
Ezenkívül azonban a hel} r - 
szinén s a későbbi kultúrák- 
ban végzett megfigyelések al- 
kalmával még egy fontos bé- 
lyeget sikerült megállapítani, 
mel} r úgy látszik elkerülte az 
előadó figyelmét s amely a 
F. Degeniana-t a F. mon- 
tana - tói még jobban eltávo- 
lítja ; ez pedig a középső és a 
felső levelek nagysága és alakja. 
Míg ugyanis ezek a montana- 
nál felső végükön hirtelen 
összehuzódnak s letompulnak 
s legfeljebb a legfelsőbb leve- 
lek röviden keskenyednek, ad- 
dig a deliblati növény felső 
levelei egy hosszú finom hegy- 
ben végződnek, melyek a leg- 
több példánynál kacsszerüen 
csavarodottak (egész 2 1 / 2 csa- 
varmenetig), úgy hogy aki nö- 
vényünket Baker Revision of 
the Genera and Species of 
Tulipeae (Journ. of Bot. XIV. 
p. 252) ez. munkájából pró- 
bálná meghatározni, az ezt a 
fajt a kacsoslevelű fajok közé 
volna kén 3 úelen sorolni, mely 
módon a Petillum - csoport keleti 
fajaihoz (F. cirrhosa , F. ru- 
thenica stb.) jutunk, melyek 
Grund seither beobachteter vie- 
ler tausend Exemplare festge- 
stellt werden konnte. 
Was nun die systematische 
Stellung dieser Pfíanze betrifft, 
so halt W. daran fest, dass 
die Deliblater Pflanze schon 
auf Grund dér in dér Original- 
diagnose hervorgehobenen Dif- 
ferentialmerkmale, insbeson- 
dere auf Grund dér grossen, 
keulig-cylindrischen und nicht 
eiförmigen Kapsel stets si- 
cher von F. montana des Adria- 
Gebietes zn unterscheiden sei. 
Dazu kommt aber nocli. dass 
nach Beobachtuug an Őrt und 
Stelle und spateren Ivulturen 
noch ein weiterer vvichtiges 
Merkmal festgestellt werden 
konnte, welches dem Vortr. 
entgangen zu sein scheint und 
welches diese Pflanze noch 
vielmehr von Fr. montana ent- 
fernt, und das ist die Dimen- 
sion und Form dér mittleren 
und oberen Bliitter. Wahrend 
diese bei montana an ihrem 
oberen Ende plöízlich zusam- 
mengezogen abgestumpft er- 
scheinen oder höchstens die 
obersten Bliitter kurz verjüngt 
sind, sind diese bei dér Deli- 
blater Pflanze in eine lángé 
feine Spitze ausgezogen, welche 
bei den meisten Exemplaren 
winkelrankenartig (bis zu 2 1 2 
Krümmungen) eingerollt sind, 
so dass wenn mán die Pflanze 
nach Baker Revision of the 
Genera and Species of Tuli- 
peae (Journ. of Bot. XIV p. 252) 
determinieren wollte, diese Art 
entschieden zu den Arten mit 
winkelrankigen Blattéra zu stel- 
len wáre, wo mán dann zu 
den östiichen Arten dér Gruppé 
