252 
cziális falak által keletkező sejtek a sugár irányában növelik a 
törzset, a radiális falak által keletkezők a sugarak közötti terü- 
letet töltik ki. 
Ha most már feltételezzük, hogy pl. az első osztódás tan- 
gentiális falakkal, második radiális falakkal ment végbe, vagy 
más esetben az első és második tangentiális és a harmadik osz- 
tódás radiális falakkal történt, vagy harmadik esetben bármely 
kombinácziót veszünk, de melyek maguk között megismétlődnek 
és a keletkezett új sejtek megfelelő szabály szerint hasonló pe- 
riodicitást kezdenek, akkor világos, hogy a feltételezett egyes 
periódusok befejezése után a sejtek száma a sugár irányában az 
idővel csakugyan lineárisan vastagodna és a közök kitöltődése 
folytán a törzs nem lenne sohasem csillag alakú. 
Hogy a kambium sejtjeinek osztódása a valóságban csak- 
ugyan felváltva tangentális és radiális falak által történik, az rég- 
óta ismert és azt minden anatómus tudja. Sőt ez minden kezdők- 
nek szánt anatómiai könyvben le van írva. 6 ) így az elmélet felállí- 
tásánál hiba nem esett. Azt azonban 190b. évi rövid leírásom 
nem engedte meg, hogy ezt részletesen fejtegessem, különben sem 
tartottam volna szükségesnek, mert azt nem tételezhettem fel, 
hogy lesz olyan kritikusom, aki ezzel az elemi tétellel sincsen 
tisztában. 
* 
6. Rónai szerint hibás volna matematikai levezetésem tár- 
gyalása is. 
Rónai tévedése megint ott van, — akár az előző tételnél — 
hogy az én szövegezésemet nem értette meg, és talán ebből kifo- 
lyólag, talán másért , olyan állításokat tulajdonít nekem, milyeneket 
soha nem tettem. 
Matematikai fejtegetésem alaptétele ugyanaz, mit már az 
előző pontban is idéztem: «ha a sejtek biológiai viszonyai (M) 
mindig egyenletesek volnának és ha a sugárirányban elhelyezett 
sejtek legtiatalabbika, pl. a cambium, minden egységnyi (t) időben 
egy új sejttel szaporítaná a törzset, akkor a sejtek száma sugár- 
irányban a priori lineárisan növekednék és ha a sejtek az előzők- 
höz hasonló nagyságot érnének el, a törzs sugárirányban lineári- 
san vastagodnék. Hasonló feltételek mellett a magasságnak is — 
a priori — lineárisan növekedőnek kellene lennie» (82. L). Ezen 
feltételek alapján mondottam ki, hogy a állandó un egyforma bioló- 
6 ) Fekete és Mágocsy-Dietz Erdészeti növénytár, 1891, 1. kötet, 58. lap. 
19 — 22. sor. — Ugyanezen könyv ugyanezen lapján 7-ik sorokban olvasható a 
következő tétel: «A leánysejt azonban nem alakul át minden esetben közvetle- 
nül állandó szöveti elemmé, hanem igen gyakran oszlik a leánysejt előbb még 
egyszer két sejtre, melyek azután átalakulnak, úgy hogy a xylem és hasonlóan 
a phloem is egyszerre két ikersejt által szaporíttatik. » Félreértések elkerülésének 
megakadályozása végett szükségesnek tartom megjegyezni, hogy ezen újra osz- 
tódási folyamatot az alapelmélet értelmében egyszerűen a biológiai viszonyok 
kedvezőbb voltával kívánom magyarázni. 
