258 
hogy a fa testében levő sejtek, hogy szaporodnak és hogy nőve 
kednek azon biológiai viszonyok között, melyet az ^összes biológiai 
faktorok » (Érd. kísérletek 1906 VIII. 12 — 15 1.) nyújtanak. Ezeket 
az « összes biológiai faktorokat*) pedig nyilvánvaló, hogy a belső 
és külső biológiai tényezők összege adja meg. így tehát azok 
összefoglalása az én álláspontomról nézve nemcsak nem hiba. 
hanem szükséges is. Ha tehát a czélom más, természetes, hogy az 
okfejtésem is más lehet és ennek tudatában megmaradok Rónai 
ellenvetései daczára is saját felfogásom mellett. 
* 
RóNAi-nak a szóban forgó tanulmányok kritikájánál leszűrt 
végkonkluziója a következő: 
«Az eddigi kísérletek kudarcza s az ezekből levonható tanul- 
ságok már most feljogosítanak annak határozott kijelentésére, amit 
Dr. Endres már 1889-ben a BREYMANN-féle képletre vonatkozó 
kritikájában jóslatképpen kifejtett, hogy t. i. «ki van zárva annak 
a lehetősége is, hogy a fák növekedési és fatömeg görbéit 
valaha gyakorlatilag alkalmazható mathematikai képletbe foglalhassuk .» 
És pedig azért, mert « amint az eddigi kísérletekből, főleg a Gram- 
KoLLER-/’áfe képletből láttuk írja Rónát — fák növekedési 
és fatömeg görbéi korántsem határozod menetű mathematika görbék , 
hanem tömeges megfigyelések alapján, empirikus úton megállapított 
olyan grafikus görbék, amelyeket egyszerű analitikai egyen- 
lettel kifejezni nem tudunk .» (Érd. kíséri. XI. évf. 146 1.) 
E végkonkluzióban főleg Breymann és Gam-Koller vannak 
kiemelve, de a következtetés bizonyára, sőt « impliciten első sorban 
az én tanulmányomra is vonatkozik, s ezért legyen szabad meg- 
jegyeznem a következőket: 
RóNAi-nak azon állítását, hogy ilyen az itt előforduló fatömeg 
görbéket «egyszerű analitikai egyenlettel kifejezni , nem tudunk» 
én is elfogadom, sőt állítom is, hogy az úgy van. És pedig azért, 
mert az így felállított algebrai képletnek, mint azt már előző köz- 
leményemben részletesebben kifejtettem, a fa növekedéséhez nagyon 
kevés, vagy éppen semmi közük sincsen, azért mert nem a fa 
növekedése folyamán szereplő tényezők megfigyelése és azoknak 
a részletes összefüggéseknek követése alapján, hanem egyszerűen 
olyan módón jöttek létre, mint az interpólácziós képletek általá- 
ban, melyek a tények körüli összefüggést nem keresik. (Érd. 
kis. XII. 68 1.) 
A kutatásnak az a módja azonban, melyet természettudo- 
mányi kutatási módszernek neveznek és amelyet én is követek, 
nem ilyen módon létrejött egyenletet kíván. Az oknyomozó ter- 
mészettudományi vizsgálódásnak nem az a tulajdonképpeni célja, 
hogy egyenlet legyen , hanem az, hogy a jelenségek között fennálló 
oki és okozati összefüggéseket nemcsak qualitative, hanem quan- 
titative méreteiben is megállapítsuk. Ezeket a keresett értékeket 
és a közöttük fennálló összefüggést azonban csak akkor kaphatjuk 
