266 
superiore in ramos siraplices vei iterum ramosos divisus. Fólia 
basalia et caulina inferiora petiolata, pinnata vei pinnatifida, foliolis 
lanceolatis acutis, cartilagineo-mucronatis; caulina média et supe- 
riora sessilia, pinnatifida vei pinnatisecta, segmentis lanceolatis 
vei linearibus, acutis cartilagineo-mucronatis, lobo terminali longe 
producto, summa minus partita. Fólia omnia viridia, ad marginem 
et in lamina utraque setulis minimis aspera. Capitula ovata, cca 
16 — 18 mm. longa et 12 — 14 mm. lata. Squamae anthodii pallide 
virides, appendicibus non obtectae. Appendices serierum exteriorum 
et médiám m ovato-triangulares, bnineae vei flavo bruneae, in 
mediis 5 mm. longae et ad basim 3 mm. latae, pectinato-fimbriatae ; 
fimbriis pallide flavis, longis ut in C. stereophylla; terminali saepe 
validiore in spinulam brevem flavam vei bruneam producta, serie- 
rum interiorum flavae vei saepe macula centrali brunea pictae 
scariosae orbiculares vei ovatae margine lacerae. Corollae sul- 
fureae, pallide ílavae, vei lilacino-fuscae, marginales radiantes. 
Achenia cca 4 — 5 mm. longa. fusca, pilosula, umbilico barbata, 
papposa. Pappus cca 3 mm. longus fuscescens. 
Habitat in Románia in régióné septentrionali Dobrogeae. Ad 
vias agrorum inter Balabancea et Hamcearca, deinde ad viam, 
quae a pago Babadag Gavgagiam ducit ad marginem silvae 
Babadagensis. Légi inter parentes die 24 Jul. a. 1911. In memó- 
riám divi doctohis D. Grecescu dicavi. 
Termete, a levelek alakja és 
utolsó szeletüknek bosszúsága, 
a fészek alakja s nagysága, 
továbbá a külső és középső 
fészekpikkelyek hártyáinak ová- 
lis háromszög alakja s rövid 
tövisben való végződése, végül 
a pikkelyeket el nem takaró 
hártyája a C. stereophylla-hoz 
állítják. 
A C. orientál is- ból megtar- 
totta a következő jellemvoná- 
sokat. A fészekpikkelyek füg- 
geléke — nem kemény mint 
a C. stereophylla-é hanem mind- 
jobban meghártyásodik s ezen 
hártyák a fészek alapjától 
kezelve a legfelső pikkelyekig 
folyton nőnek. A legfelső pik- 
pelyek függelékei sárgák, ová- 
lisak és csúcsukon szabályosan 
rongyolt szélüek. Virágai lehet- 
nek kénszínsárgák, lilássze- 
nyesek vagy sárgásfehérek. 
Dem Wuchse, dér Blatt forrn, 
Lángé des Endsegmentes, Köpf- 
chenform und Dimension nach 
stelit sie dér C. stereophylla 
zunáchst, von welcher sie auch 
die ovaldreieckige Fönn dér 
háutigen Anhángsel dér áusse- 
ren und mittleren Schuppen 
und den kurzen Enddorn dér 
Anhángsel hat ; auch ver- 
decken die háutigen Anháng- 
sel die Schuppen nicht ebenso, 
wie bei dér genannten Art. 
Von C. orientalis hingegen hat 
sie die weicheren (nicht hart 
wie bei C. stereophylla) und 
sicli immer mehr membranartig 
verdünnenden Anhángsel geerbt: 
diese Membránén nehmen vöm 
Grunde dér Ivöpfchen bis zu 
den obersten Schuppen an 
Grösse zu. Die Anhángsel dér 
obersten Schuppen sind gelb, 
óval und am Rande regelmássig 
