277 
kasok voltak láthatók, jeléül annak, hogy ott a föld csak úgy volt 
megművelhető, ha onnan a nagy mennyiségű követ a talajból 
kidobálták. Az a mező, hol peloriáink tenyésztek nagy mennyiségű 
normális gyujtoványfüvek közé szigetelve, igen silány talajviszo- 
nyokra engedett következtetni. Köves, agyagos talaj, a növénj^ek 
közt tenyérnyi csupasz helyekkel, gazdája ügy látszik valaha szől- 
lövel próbálkozott meg rajta. 
Több erőteljes elágazó, de nem magas példányt találtam sok 
peloriás virággal, azonban mindegyiken voltak normális virágok 
is. Némely tövön csak a csúcsvirágok voltak peloriásak. Szám- 
talan apró példányon csak egyetlen virág volt látható és az 
is peloriás volt. Általában 2—9 sarkaut}~usak voltak a párták. A 
legérdekesebb volt azonban az a példány, melynek peloriás és 
normális nagy virág in kívül a szárak oldalán kocsánytalanul ülő 
sarkantyú nélküli peloriás virágok is voltak láthatók, melyek 1 / 3 - al 
kisebbek voltak az előbbieknél. 
Ezen sikertől ösztönöztetve október 16-án egy már otthon 
célul kitűzött rétre rándultam ki, mely a svábhegyi Lederer-teleppel 
szemközt a Dió-árok balpartján emelkedő domb oldalán terül el. 
E helyen két Linaria vulgárist találtam mindössze, köztük az 
egyiken egy kétsarkantyus virágot találtam. 
Sokkal jobb aratásom volt azonban egy az Istenhegyen levő 
hasonló jellegű réten, közel ahhoz a szántóföldhöz, melyen tavaly 
a peloriás szarkalábokat találtam. Itt is körülbelül egy m 3 terü- 
leten sok már részben elvirított peloriás gyujtoványfüvet találtam, 
de sok m g teljes virágzásban volt. Normális virágú Linaria vul- 
gáris -ok elég nagy számban virágoztak e réten. A peloriásak között 
sok volt az 5-sarkantyus, de még több volt a 3-sarkantyus. Álta- 
lában ezen háromsarkantyusak alsó és felső ajakkal voltak ellátva, 
a felső ajak azonban szét volt hasadva és porzók szabadon lát- 
szottak. Ezen, valamint a törökvészi lelőhelyen csodálatosabbnál 
csodálatosabb rendellenes átmenetek fejlődtek, melyek leírása való- 
ban nagy munkát adott volna. 
Mindezekből pedig látható, hogy a peloriás Linaria vulgaris-ok 
főleg a talajviszonyokkal állanak szoros kapcsolatban, még pedig 
a silány, sovány táplálékot nj'ujtó talajjal. Én ezt azzal igyekez- 
tem megmagyarázni, hogy e helyeken növényünk ősibb, eredetibb 
körülmények közé került, mint szerencsésebb társaik, melyek jól 
művelt és trágyázott talajon zvgomorph virágokkal pompáznak. 
Ugyanis ha elfogadjuk azt a liypothesist, hogy a kétoldali részará- 
nyos virágok ősei sugarasan részarányosak voltak, akkor az actino- 
morph gyújtó vány füveket az ős állapotra való visszaütésnek kell 
tekinteni és így nézetem szerint a talajnak meg nem művelés 
folytán az ősállapothoz hasonló állapotba való visszaesése váltotta 
ki a peloriás virágokat. 
Peloriás Linaria vulgáris pedig nem olyan ritka, mint ami- 
lyennek gondoljuk, csak tudnunk kell, hol keressük. Ami pedig e 
19 
