sége mellett sem tudtunk ráakadni. Ez év folyamán (1912) azon- 
ban azt az értesítést küldte Pfalz erdőtanácsos, bogy a kérdéses 
vörösfenyőket a contiuli erdőtanyától a Contiul patakba lefelé 
húzódó hegygerincz mellett, 1560 — 1630 m. magasságban meg- 
találta, öt példányt látott, ezek közül a legerősebb 43, a leggyen- 
gébb 15 cm. átmérőjű volt. 
A lotruvölgyi termőhelyhez Witting barátom kalauzolt el. 
E lelőhelye nagy kiterjedésű lúczállományok között van, mely- 
nek jórésze máris fejsze alá került ; a vágásokkal a vörösfenyők 
közvetlen közelébe kerültek már, sőt a legszebb törzset körülgyü- 
rűzött állapotban találtam s e termőhelyhez nem messze — elszi- 
getelten — álló példány még 1900-ban áldozata lett a fejszének. 
Ez a körülmény késztette a növény földrajzi megfigyelések vezető- 
ségét arra, hogy a botanikus, erdész és természetkedvelő előtt 
egyaránt rendkívüli — kétségen felül őstermőhelyen lévő — 
vörösfenyőcsoportnak az elenyészettől való megmentése érdekében 
a földmív elésügyi minisztériumhoz javaslatot tegyen. Kérte e kis 
területnek a természeti emlékek közé való besorozását, illetve 
oly irányú intézkedés megtételét, hogy vörösfenyőket környező 
erdőterület a letárolás alól elvonassék s körülkerítve, az utókor 
számára föntartassék. 
Már ezt megelőzőleg is megígérte az uradalom vezető erdő- 
tisztje, hogy addig is, míg megfelelő hivatalos intézkedés történik, 
kíméletben részesíti ezt a kis erdőfoltot. 
A földiu ívelésügyi minisztérium megkeresésére a szász egye- 
tem készségesen eleget tett a kérelemnek s a kapott értesítés 
szerint e vörösfenyőcsoportot bekeríttette s «tilos»-jelzőtáblával 
látta el. 
Elsősorban a növénygeografusok azok, kiket ez az intézkedés 
nagy hálára kötelez, mert felhívja figyelmüket és érdeklődésüket 
egy rég letűnt kor fatenyészetének utolsó maradékaira. 
E termőhely leírása a következő: 
Községhatár: Yesztény II. batárrész. 
Erdőrészlet : Cióca Dobrunuluj. 
Földrajzi helyzete: 41° 35' k. h. Ferró, 45° 28' 30" é. sz. 
T. f. magasság ; 1568 m. 
Alapkőzet : csillámpala. 
Fekvés : északról délnek futó sziklás gerincz, igen meredek 
nyugati lejtővel az Oltyág és Turnurel patakok közt, a Lotru bal- 
parti vízkörnyékén. 
Törzsek száma : 7 8 drb ; négy idősebb, a többi valószínű- 
leg ezek származéka. 
A legerősebb példány mellmagassági átmérője 80- 90 cm., 
kora 150 éven fölüli. 
Eines dér wichtigen Ergebnisse, zu welchen die forstlichen pflan- 
zengeographischen Aufnahmen geführt habén, ist die Entdeckuug 
