jut, kivágja,, vagy akáczot ültet helyébe. Az akáezos flórája igen 
szegényes. Állatok járják, melyek sok ragadós-szárú, vagy ter- 
mésű, ruderalis növényt terjesztenek el. 
5. A rétek. 
A győrmegyei rétek talajviszonyai úgy a talaj nedvessége, 
mint vegyi összetétele szempontjából nagyon különbözők. Ezért a 
réteknek több típusát különböztethetjük meg. melyek tlorisztikai 
összetételükben egymástól élesen elütnek. 
E tipusok (formácziók) : 
a ) a folyómenti (alluvialis) rétek («Talwiesen»), 
b) a folyóktól távol eső szikes rétek. 
c) a száraz rétek. 
A sokféle átmenet ellenére mind a három típusnak megvan 
a maga charakterisztikus flóra-összetétele, mely őket egymástól és 
egyéb formáczióktól elválasztja. 
a) A folyómenti vétele. 
Ezeknek a réteknek típusos formáit nagyobb folyóink a Duna? 
Rába, Rábcza, Marezal mentén elhúzódó alluviumon láthatjuk. 
A kisebb erek mentén nagyobb kiterjedésben ezt a rét-tipust csak 
Tápi-puszta környékén a Bakonyér mellett találtam ; ez az ér 
azonban itt gyors folyású (malmokat hajt). 
Ahol e rétek, mint sok helyütt a Marczal és a Rába hullám- 
területein gyakori, évente többszörös áradásoknak vannak kitéve, 
igen egyhangú a képük, különösen egy-egy árvíz után. 
Ezeknek a helyeknek uralkodó pázsitféléje az Alopecurus 
pratensis , melynek gyepjét — könnyen kiszáradó helyeken 
kisebb-nagyobb foltokban a Triticum repens váltja fel. Az Alope- 
curus közé az Agrostis ólba vegyül; itt-ott különösen fűzbokrok 
körül a Poa palustris csoportjai tűnnek fel. Ősszel a nedves agya- 
gon az Echinochloa crus galli gyakori, sok helyütt pedig a lyphoi- 
des arundinacea. Ezeken a pázsitféléken kívül csak kevés növény- 
faj tűri el a gyakori árvizek romboló hatását ; így Rumex -, Poly- 
gonum-, Roripa- fajok és különösen a Plantago altissima, mely 
hosszú szárával sokszor seregesen emelkedik ki az árvízből. Jel- 
lemző növényei még e helyeknek : Succisa inftexa, Thalictrum 
lucidum és Gratiola officinalis. Előfordulnak még egyéb réti növé- 
nyek is, de aránylag szórványosan. 
E hullámterületek mélyebb helyein, hol állandóbban marad 
meg a víz, a rendes mocsári növényzet fejlődik ki, különösen 
gyakori a Glyceria aquatica állománya. 
Sokkal gazdagabb a tenyészet a kissé magasabb fekvésük 
folytán vagy töltések által az árvizek ellen jobban védett réteken. 
Itt szintén gyakori az Alopecurus pratensis ; de egyéb pázsit- 
félék és másféle virágos növények nagy száma változatosabbá 
teszi e rét növényszőnyegét, mely ugyanazon a lokalitáson is a 
