6 
nagy hasonlatossága mellett azonban feltűnő, hogy növényünk a 
dalmát Fibigia triquetrá-x al még egy, a keresztes virágúaknái 
ritka bélyegben megegyezik s ez a termésfalak belső epidermisé- 
nek szőrzete. Ezt a bélyeget a Fibigia triquetrá-néX tudtommal 
először Fournier fedezte fel s írta le i. h. a 2. oldalon. Ezen faj 
termésfalának belső epidermisén látható szőrképletek elszórt csil- 
lagszőrök, a melyeknek ágai kissé megnyúltak, alakjuk a Lesque- 
rella velebiticá-nak vesszőalakú szőreitől eltér; utóbbiaknak képe 
az I. tábla 11. ábráján látható. Ezen bélyeg az említettekkel s 
a Fibigia triquetrá- nál szintén látható, a válaszfalat körülszegélyzö 
érhálozattal 2 ) phylogenetikai convergentiára vall. Mivel azonban 
a termésfalak belső epidermisének szőrössége Calestaxi 8 ) sze- 
rint némely Alyssum fajnál is előfordul, csakis faji bélyegnek 
tarthatom. 
A velebiti növény termetében még az ázsiai Fhysoptycliis 
nemzetségre is emlékeztet, a melyből eddig két fajt ismerünk. 
Az egyik a Fii. gnaphaloides (De) Boiss. Perzsia havasain, a másik 
a Fh. Haussknechtii Borxm. 4 ) pedig keleti Anatolia havasain 
terem. A termések hasonlatossága, különösen az utóbbi fajéval, 
melynek beezőkéi szintén kúposán kihegyesednek, feltűnő, de mégis 
csak külső és látszólagos, a Physoptychis- nek rövidebb porzói 
ugyanis fogasok: termésének belső szerkezete más s a termés 
falának szerkezete is eltérő. A Fh. gnaphaloides termósfalának 
belső epidermise csupasz, a Fh. Haussknechtii -nél itt-ott néhány 
csillagos szőr látszik, melynek ágai meg vannak nyúlva : eg} r 
újabb bizonyítéka annak, hogy ezen bélyeg egy s ugyanazon nem- 
zetségen belül egyik fajnál megvan, a másiknál pedig nincsen 
meg. Igaz, hogy a Fh. Haussknechtii virágját még senkisem látta, 
de a BoRNMüLLER-től kapott termésekben négy magrügyet láttam 
minden rekeszben, a melyek közül azonban úgy látszik, nem mind- 
egyik termékenvíil meg; termésének szerkezete tehát annyira 
megegyezik a Fh. gnaphaloides- ével, hogy nagyon valószínű, hogy 
virágjának szerkezete is meg fog egyezni e nemzetségével. Biz- 
tosan állíthatom tehát, hogy a velebiti növény a Physoptychis-töl 
három fontos bélyegben tér el. A többi eddig leírt hasonló nem- 
zetségektől, a Cla&topus-töl s a Straussiellá- tói növényünk még 
inkább eltávolodik. Sok tekintetben középhelyet foglal el a Vesi- 
caria Lám. s az Alyssum nemzetség Aurinia csoportja közt. 
Az előbbitől termésének szerkezete, kétmagú rekeszei, törpe 
növése, eltérő meze, az utóbbitól a virágzat s a virágok alakja, 
zárt csészéje s ugyancsak eltérő növekedési módja, mindkettőtől 
pedig a belül szőrös termésfalai különítik el. 
Mivel a virág s a virágzat szerkezetében mutatkozó különb- 
ségeket fontosabbaknak tartom a magrügyek számbeli különbsé- 
génél, az esetben, ha e két nemzetség közül kellene választanom, 
növényünket inkább a Vcsicaria nemzetségben helyezném el, ahol 
mint Yesicaria velebitica Degen (mely néven nehány barátomnak 
