11 
Post és Kuntze a Lesquerella elé még eg3' más régibb 
synonymont is helyeznek, a « Cistocarpus» Spach-oí (Spach a Hist. 
des vég.-ban : Cistocarpium- ot írt). Ez a SpACH-féle név a Vesicaria 
LAM.-nak halva született synonymon-ja : Spach ugyanis önkénye- 
sen a Vesicaria utriculatá-t akarta vele megjelölni s a Vesicaria 
nevet az Alyssum sinuatum- ra átruházni, a mi a nomenklatúra 
szabályaiba ütközik. 
Prantl az Exgler és PRANTL-féle műben a Lesquerella- nem- 
zetséget megtartotta, de azon osztályozási elvek alapján, melye- 
ket ő követett, más főcsoportba ( Schizopetaleae ) helyezte, mint 
az Alyssum- ot s a Vesieariá- 1 , melyek ott a Hesperideae- k között 
foglalnak helyet. Ezen két főcsoport Prantl szerint a bibe alak- 
jában tér el. A Schizopetaleae- k bibéje állítólag köröskörül egyen- 
letesen fejlődik ki, míg a Hesperideae- ké a placenták fölött erő- 
sebb fejlődést mutat. 
A L. velebitiea s a L. alpina bibéjének alakjában lényeges 
eltérés nincsen. Előbbinél a bibe röviden kétkaréjos, utóbbinál 
pedig még valamivel rövidebben kétkaréjos. Valamennyi Lesque- 
rellán, melynek bibéjét vizsgálhattam, ilyen volt a bibe alakja 
azzal a különbséggel, hogy némely fajnál a kétkaréjosság jobban 
elmosódott, avagy (p. o. a L. arctica- nál) határozottabb. Principá- 
lis különbségről tehát itt szó sem lehet; az egész különbség eg} r 
valamennyinél meglevő bétyeg erősebb vagy gyengébb kifejlődése ; 
értékét még leszállítja az is, hogy az AlyssumoJc Aurinia csoport- 
jában hasonló viszonyokkal találkozunk. 
Cikkemnek nem az a célja, hogy ezen bélyegnek a keresztes- 
virágúak rendszertani beosztásánál való hasznavehetetlenségét 
bizonyítsa s hogy a PRANTL-féle rendszer számos és jogosult 
kritikáit 6 ) eg} T gyel megtoldja, de az átvizsgált gazdag an} 7 ag alap- 
ján, mely igaz a családnak csak aránylag kicsin} 7 rokonsági 
körét öleli fel, e helyen rögzíteni akarom azt, hogy először 
is a bibének a placenták felett való erősebb kifejlődése az általam 
vizsgált Lesquerella-io.]6k mindegyikénél egy kisebb-nagyobb fokú 
karéjosság képében megvolt : a Lesquerella tehát még azon bélyeg 
alapján is, melyet Prantl oly fontosnak tartott, a Schizopetaleae 
csoportjából kizárandó, — másodszor pedig, hogy ezen megkülön- 
böztető bélyeg tarthatatlanságától eltekintve, sokkal praegnansabb 
bélyegek szólnak a mellett, hogy ezen nemzetség a Vesicariá-x al 
s az Alyssum- mai áll legközelebbi rokonságban, úgyhogy leg- 
természetesebb helyét e kettő közt találja meg. 
A Lesquerella velebitiea egy. az európai Flórában teljesen 
idegen typusnak képviselője, mely az európai Flóra jelenleg élő 
tagjaihoz való csekély rokonsága s valószínűleg igen restringált elő- 
fordulása miatt relictum nak tekintendő. 
Mindenesetre feltűnő, bog}' ott, ahol a Balkán-félsziget Flórá- 
jának történetéből következtetve, az analógiák alapján valamely 
keleti typus-hoz való közeledést várnánk, e növény legközelebbi 
