95 
zete részletesen tárgyalja a 
gyomok okozta károkat, a gyo- 
mok szaporodását, tovaterjedé- 
sét és magvaik csirázóképes- 
ségének tartamát. Ezen rész- 
nek természetesen az a leg- 
fontosabb fejezete, amely a 
gyomok irtását és az ellenük 
való védekezésnél szem előtt 
tartandó óvóintézkedéseket tár- 
gyalja. 
Majd a Magyarországon fenn- 
álló törvényes rendeletek és 
főleg a gjomok elleni véde- 
kezés szempontjából létesített 
vetőmagvizsgáló állomások ke- 
rülnek részletesebb tárgyalás 
alá. Az első résznek utolsó 
fejezeténél a legfontosabb bo- 
tanikai terminusokat magya- 
rázza meg röviden, érthetően. 
A munka különleges részé- 
ben az egyes gyomnövényeket 
az említett csoportosításban tár- 
gyalja, egyes ^nemzetségekhez 
(pl. Vidd) könnyen megérthető 
meghatározó kulcsokat adván. 
A mű nemcsak a gazdák, 
de szakemberek számára is 
hasznos megfigyelések valósá- 
gos kincsesbányája, különösen 
pedig fontossággal bír mag- 
vizsgáló állomásokra nézve, 
ahol ugyanis leginkább csak 
azon gyommagvak kerülnek 
megfigyelés alá, amelyek a kul- 
túrnövényeinkkel egyidejűleg 
érnek és a különféle tisztoga- 
tási műveletek alatt a kultur- 
magvak közül nem távolodtak 
el ; a magvizsgálat útján tehát 
korántsem nyerjük tökéletes ké- 
pet a kultúrnövényeink között 
tényleg előforduló gyomoknak. 
Ilyent nyújt azonban szerzőnk- 
sten Abschnittes behandelt 
ausführlich die durch Unkriiu- 
ter verursachten Schaden, die 
Fortpflanzung, Verbreitungs- 
weise dér Unkrauter und die 
Dauer dér Keimfáhigkeit ihrer 
Samen. Das wichtigste Ka- 
pitel dieses Teiles bildet selbst- 
verstándlich jenes, welches 
sich auf die Unkrautvertilgung 
und die Prinzipien dér ratio- 
nellen Bekampfung bezieht. 
Hierbei werden die in Ungarn 
bestehenden Massnahmen und 
die hauptsachlich zűr Be- 
kampfung dér Unkrauter er- 
richteten Samenkontrol-Statio- 
nen eingehend besprochen. 
Den Schluss des ersten Ab- 
schnittes bildet eine kurze Er- 
klárung dér wichtigsten bota- 
nischen Termini. 
Dér spezielle Teil behandelt 
die einzelnen Unkrauter in dér 
oben erwahnten Anordnung ; 
einzelnen Gattungen (z. B. 
Vidd) sind leicht verstand- 
liche Bestimmungsschlüssel bei- 
gegeben. 
Durch reichliche Illustrie- 
rung des Textes ist die Be- 
stimmung dér einzelnen Arten 
ausserordentlieh erleichtert; die 
beigegebenen 12 Farbentafeln 
stellen die wichtigsten Un- 
krauter dar. 
Das Werk bildet nicht nur 
für den Landwirt, sondern 
auch für den Fachmann eine 
reiche Fundgrube wissenswer- 
ter Beobaehtungen ; insbeson- 
dere dürfte es für Samen- 
kontrol-Stationen von beson- 
derer Wichtigkeit sein, wo 
doch zumeist nur jener Teil dér 
Unkrautsamen zurUntersuchung 
gelangt, welcher mit den ívül- 
