168 
Verástelung dér Inflorescenz 
hauptsachlich durch die niedri- 
geren Helrae abweicht : cassis 
hemisphaerica erecta dorso 
recto vertice rotundato in fron- 
téra brevem apice breviter acu- 
minatum declivi linea basali 
ascedenta recta, aperta. Ob 
diese Form eine weitere Ver- 
breitung besitzt, konnte ich 
nicht entseheiden, sie ist aber 
insofern von Wichtigkeit, weil 
sie gewissermassen das Binde- 
glied zwisehen A. callibotryon 
und einer dér auffallendsten 
Formen dér europaischen Aco- 
niten, dem an gleicher Stelle 
gefundenem A. hunyadense 
Deg. bildet. Diese Form (spe- 
cies localis) ist aus dér oben 
erwahnten, oder vielleieht auek 
direkt aus dem Typus allém 
Anzeichen nach durch Muta- 
ágas virágzaton kívül főleg az 
alacsony sisakjával különbözik : 
cassis hemisphaerica erecta 
dorso recto vertice rotundato 
in frontem brevem apice bre- 
viter acuminatum declivi linea 
basali ascendente recta, aperta. 
Hogy csak sporadikus jelenség 
volt-e vagy bizonyos önálló 
elterjedéssel bir-e ez az alak, 
nem állapíthattam meg, de 
annyiban nevezetes, hogy bizo- 
nyos tekintetben összekötő kap- 
csot alkot az A. callibotryon 
és az európai Aconitumok egyik 
legfeltűnőbb alakja, az ugyan- 
azon termőhelyen felfedezett 
A. hunyadense Deg. között. Ez 
az érdekes forma ( species loca- 
lis ) a fentebbi formából, vagy 
talán azzal együtt direkt a 
typusból minden valószínűség 
szerint mutatio útján kelet- 
kezett. 
L. 1906 p. 196. (cfr. ib. descr. 
tion entstanden. 
A. hunyadense Degen M. B 
exactam). 
Infíorescentiae racemo longo (15 — 20 cm) angustissinto. densi- 
floro, stricto simplici vei basi racemulis brevibus paucis 3 — 4 fioris 
fulcrato; pedunculis flóré paulo brevioribus arcte strictis ; floribus 
parvis albo et coeruleo variegatis, casside albida glabra humili 
cymbaeformi erecta hiante erostrata, superne leviter arcuata. inferne 
linea fere recta terminata, 16 mm longa, 7 mm alta ; sepalis late- 
ralibus laté ovatis (14 X 11 mm) albidis, margine coeruleo pictis, 
extus glabris, margine et intus barbatis, inferioribus ovatis 12 x 
4 — 6 mm) marginem barbulatum versus coeruleis, basi albidis. 
Hab. in Transsylvaniae comit. Hunyad : in valle Lepusnik 
sub Stina Papusa (Degen). 
ló. A. bucovinense. Zapal. Consp. FI. Gál. crit. II, 1908, 
230 pro hybr. 
Caule elato, ad 1 m alto, valido, inferne tempore florendi 
glabrato, superne et in inflorescentia pedunculisque pilis brevibus 
crispulis reversis vei in f. orthotricha patentibus dense ])ubescente 
vei villoso; foliis pedato 5-fldis segmentis primariis e basi laté 
cuneata ambitu rhomboideis superne trittdis, secundariis iterum 
bi-trifldis serratisque laciniis serraturisque lanceolato-acutis brevi- 
usculis, 3 — 6 mm latis, segmentis ultimis saepe crebre denticulatis, 
omnibus glabris vei illis infíorescentiae -p puberulis, circuitu orbi- 
