176 
Arten darstellen. Nicht einmal 
mit einer solchen Modification 
könnte ich die RAPAics’sche 
Theorie annehmen, dass diese 
drei Arten im Tertiár eine 
einheitliche Art dargestellt ha- 
bén, weiche naeh den Umwal- 
zungen dér Eiszeiten an drei 
entlegenen S télién zurückge- 
blieben, sich im Laufe dér Zei- 
ten differenziert hat, denn — 
obwohl ich vielmehr als dér 
Autor den systematischen Wert 
dér driisigen und abstehenden 
BehaarunginderGattung Arom- 
ám aner kenne, — so ist es doeh 
ein Merkmal,welches in den ver- 
schiedenen Gruppén dér Gat- 
tung wiederliolt und wiederholt 
auftritt und wegen dem wir die 
natürliche Verwandschaft dér 
Arten nicht auf den Haufen 
werfen können. Und in Anbe- 
tracht aller seiner anderen 
Merkmale íindet A. delphinense 
seine náchsten Verwandten in 
A. Lobelianum und A Bauhini , 
A. nevadense alsó in Arten dér 
pyrenáischen Halbinsel, . wah- 
rend A. divergens zu den asia- 
tischen Arten nahere Bezie- 
hungen aufweist. Bezüglich des 
Vergleiches dér drei Arten be- 
rufe ich mich auf die ausführ- 
lichen Diagnosen. 
20. A. capsiriense Jeanbernat et Timbal-Lagrave f. Le Capsir, 
1887, p. 51 pro var. A. Napelli; A. Napellus f. A . Orientalis 
Timb.-Lagr. f., l’Acon. Nap. des Pvr., 1880 p. 6 — non A . orien- 
tale Mill, ; A. Napellus subsp. vulgare var. Lobelianum Rouy-Fouc. 
FI. Francé, I, 1893, 142 quoad pl. pyrenaicam. 
Caule elato, usque 1 m alto, breviter, supeme dense piloso ; 
pilis ineumbentibus crispulis vei in infiorescentia magis rectius- 
culis glandulosisque ; foliis pedato 5 — 7 fidis segmentis primariis 
e basi angustissima ambitu dilatato rhomboideis — tribus inferio- 
ribus saepe petiolulatis — profunde trifidis repetito laciniatisque ; 
laciniis + patentibus elongato-linearibus acuminatis, 2 — 3 mm 
latis, terminali lateralibus immediatis evidenter longiori, praecipue 
fogadhatnám el Iíapaics teóriá- 
ját, hogy ez a három faj a 
harmadkorban egy egységes 
fajt alkotott, mely a jégkorszak 
változásai után három messze- 
eső helyen fenmaradván, az 
idők folyamán különböző élet- 
viszonyok között különbözővé 
vált, mert ámbár én a mirigyes 
és elálló szőrözet szisztemati- 
kai értékét az Aconitum nem- 
zetséget illetőleg a szerzőnél 
is jobban hangsúlyozom, ez 
mégis olyan bélyeg, mely a 
nemzetség különböző csoport- 
jaiban ismételten és ismételten 
fellép és a mely miatt a fajok 
természetes rokonságát nem 
dönthetjük halomra. És az összes 
bélyegek tekintetbevétele mel- 
lett az A. delphinense legköze- 
lebbi rokonait az A. Lobelianum 
és A. Bauhini - bán találjuk, az 
A. nevadense a pyrenai félsziget 
fajaihoz kapcsolódik, mig az 
A. divergens az ázsiai fajokhoz 
mutat fel közelebbi vonatko- 
zásokat. A három faj részletes 
összehasonlítása végett a ki- 
merítő leírásokra utalok. — 
Nunquam bene reducit, qui 
prius non rite distinxit (Fries 
Nov. 1828. 170.) 
