193 
caten sind mit Ausnahme eines 
einzigen weit entfernt um eine 
völlige Siclierheit zu gebeu, 
dass die Pflanze aucli tatsach- 
lich spontán gefunden wurde. 
Sebőn dér allgemein gehaltene 
Standort (Styriae alpes etc.) 
gebietet Vorsicbt. Das eine 
Exemplar, welcbes eine prázise 
Standortsangabe enthalt und 
nach dér scheda auch tatsach- 
licb spontán gefunden wurde, ist 
das PicHLER-sche Exemplar im 
Herb. Degex. Es entspricht in 
dér Blütenfarbe dér Form bico- 
lor. Sebr interessant waren 
neuere Nachforscbungen und 
priizise Angaben über den 
Standort des A. Stoerckianum , 
handelt es sich ja um eine sebr 
alté Kulturpflanze. 
A. Stoerckianum wird aucb 
für Ungarn aus dér Mármaros 
und dem Ylegyásza von Bor- 
b\s angegeben x -). Dér erstere 
Standort berubt auf Sadler’s 
Angabe in Reichb. 111. Ac., 
aber weder in Sadlers. nocb 
in Reichenbach-s Herbárium ist 
ein Beleg zu fiúdén. Und über 
das Yorkommen im Ylegyásza 
teilte mir Prof. Borbás seiner- 
zeit mit, dass er das A. Stoer- 
ckianum dórt in den Garten dér 
Walachen angetroffen habé, 
wohin es wol nur von den 
umliegenden Bergen übersetzt 
wurde. Ein práziser Fun dórt 
feblt alsó beiden Angaben und 
icb möchte nur noeb bemerken, 
dass einige Formen des A. fir- 
mum. so A. palmatifidum, A. 
Skeri.sorae in dér Bliitenform 
tumok egynek kivételével távol 
vannak attól. hogy föltétien bizo- 
nyosságot nyújtanának abban a 
tekintetben, hogy az A. Stoerc- 
kianum-ot az illető helyeken 
csakugyan vadon találták. Már 
az igen általánosságban tartott 
termőhely (Styriae alpes etc.) 
is óvatosságra int. Az egyetlen 
példa, mely pontos termőhelyi 
adattal van ellátva és a mely 
valóban vadon találtatott. Pich- 
LER-től származik és Dr. Degex 
Árpád gyűjteményében van. 
A virág színe tekintetében a 
bicolor alaknak felel meg. Szük- 
ségesek és rendkívül érdeke- 
sek volnának újabb, czéltuda- 
tos vizsgálódások az A. Stoer- 
ckianum spontán előfordulását 
illetőleg, hiszen egy igen régi 
kerti virág származása forog 
szóban. 
Az A. Stoerckianum-ot Magyar- 
országból is említi Borbás a 
Mármarosból és a Vlégy ászáról. 
Az előbbi termőhely SADLER-nek 
Reichb. 111. Ae.-ban közzétett 
adatára támaszkodik, de sem 
Sadler, sem Reichexbach gyűj- 
teményében e helyről A. Stoer- 
ckianum nincsen. EsaYlegyá- 
szán való előfordulásról Borbás 
professzor annak idején azt 
mondotta, hogy e növényt az 
ottani oláhok kertjeiben látta 
és oda minden bizonnyal csak 
a környékező hegyekről került. 
Bárhogy is álljon a dolog, pon- 
tos termőhely egyik adatnál 
sem ismeretes és e hetyt csupán 
azt kivánom még megjegyezni, 
hogy az A. firmum egyes alak- 
jai, így az A. palmatifidum , A. 
Skerisorae virágjuk alakjában 
1 3 
* 2 ) Pali. Lex. XII, 1896, 439. 
