200 
ben 
azon 
nagy bán -egészben ugyan- 
gelangt, wie Rf.iChenbach in dér 
FI. germán, exc., indem ich im 
grossen-ganzen dieselben Ty- 
pen unterseheide : A. variega- 
tum L., welches in den Ostal- 
pen und Ivarpathen vorkommt, 
A. gracile Reichb., welches in 
den Sudeten und Karpathen 
verbreitet ist, A. judenbergense 
Reichb., das sich von den Ost- 
alpen in südöstlicher Richtung 
bis zum Balkan hinzieht, u. A. 
rostratum Berxh. in dér west- 
lichen Schweiz. Ob nun jeniand 
diese vier Typen in Anbetracht 
dér nicht grossen Untersehiede 
zu einer Art zusammenfassen 
und im Sinne Kocii's als Va- 
rietaten betrachten will, oder 
aber in Anbetracht dessen, dass 
dieselben docli eine geographi- 
sche Selbststándigkeit aufwei- 
sen, und gerade ihre speziellen 
Merkmale auf die Hybriden 
deutlich iibertragen, zu einer 
getrennten Behandhmg dersel- 
ben neigt, is wohl eine indivi- 
duelle Sache. leli habé mich 
zu letzterer Methode entschlos- 
sen einesteils aus praktischen 
Grtinden wegen dér Anknü- 
pfung dér Fonnen von mehr 
lokaler Verbreitung, andrer- 
seits, weil die oben angeftihrten 
Griinde für die Konstanz und 
Selbststándigkeit dér Typen 
sprechen. 
1. A. variegatum. L. Spec. pl. ed. I., 1753, 532, teste herb. 
De. Syst. Nat. I. 1818 p. 376; Séb. Mus. helv. I. 18:^3, 139; 
Reichb. 111. Acon. textus et tab. XXXV, A. rostratum album, ej. t. 
XXX. — A. hians , panieulatum , obtusifolium , tuberosum Hőst FI. 
Austr. II. 1818, 71 — 72 testibus spec. auth. ! — A. rostratum x 
Bernhardianum G. Beck FI. NÖ. 403 - non Wallr. 
Canle elato saepe flexuoso crebre ramoso ramis divergentibus, 
inflorescentia inde laxissima; racemulis (terminali et lateralibus) 
paueifloris, pedunculis ílore plernmque longioribus adseendentibus 
— patentibusve, floribus mediocribus, magnis vei maximis, casside 
typusokat különböztetem 
meg én is : A. variegatum L., 
mely a Keleti Alpok- és Kárpá- 
tokban terem, A. gracile Reichb., 
mely a Szudetákban és Kárpá- 
tokban van elterjedve, A. juden- 
bergense Reichb., mely a Keleti 
Alpesekből délkeleti irányban 
a Balkánig húzódik és, A. ros- 
tratum Bernh. nyugati Schweiz- 
ban. Hogy már most valaki ezt 
a négy typust a nem nagy fokú 
különbségekre való tekintettel 
egy faj gyanánt foglalja-e össze 
és őket a KocH-féle értelemben 
vett varietásoknak fogja-e fel, 
vagy pedig arra való tekintet- 
tel. hogy önálló földrajzi elter- 
jedésük van és hogy éppen a 
megkülönböztető jellemvonásai- 
kat még a hybridekre is át- 
viszik, a szétválasztó módszer- 
hez hajlik-e, egyéni felfogás 
dolga. Én az utóbbi módszert 
fogadtam el egyrészt gyakor- 
lati szempontból, mert így a 
szőkébb földrajzi elterjedéssel 
biró, de mégis önálló formák 
csatolása egyszerűbb és átte- 
kinthetőbb, másrészt azért, mert 
az említett tények e négy typus 
önállósága és állandósága mel- 
lett szólnak. 
