253 
lata s egyszersmind újabb 
lelőhelyekkel és fajokkal való 
kibővítése, a Kárpátok külön- 
böző helyein való számos nö- 
vény-geographiai felvétel, a 
hatalmas anyag mintaszerű 
csoportosítása mind olyan ér- 
téket kölcsönöznek Pax mun- 
kájának, melyet minden elfogu- 
latlan bírálónak vonakodás nél- 
kül kell elismernie. 
A specziális részt tartalmazó 
most megjelent II. kötet nem- 
csak folytatását képezi az 
1898-ban megjelent I. kötetnek, 
hanem sok tekintetben ki is 
egészíti azt az újabb kutatások 
alapján. 
Az első fejezetben szerző ré- 
szint saját vizsgálatai, részint 
az irodalmi adatok kritikai 
megvilágítása alapján a Kárpá- 
tok harmadkori flórájával fog- 
lalkozik, amiből az a következ- 
tetés vonható le, hogy az akkori 
flóra olyan magasabb hőmér- 
sékletű kiimában élt, mely a 
Földközi-tenger mellékének mai 
hőmérsékleti viszonyaitól lénye- 
gesen valószínűleg nem tért el. 
Tropikus alakok csak jelenték- 
telen szerepet visznek, ámbár 
a biztosan kimutatott Podo- 
t/onium és Ficus határozottan 
ilyen vonásokra utalnak. Gazda- 
gon fejlődtek ki a Gymnosper- 
itiáícj ugland aeeÁk és Betulaceák , 
míg ezt a változatos képet 
Európa diluvialis elglecserese- 
dése csakhamar eltüntette. 
Hazánk harmadkori flórájának 
egyes tagjai a mediterraneus 
és pontusi vidékeken máig fenn- 
maradtak, míg más nemzetségek 
Európa flórájából is kipusz- 
tultak. 
veröffentlichten palaeontologi- 
schen Angaben, wissenschaft- 
liche Ausbeutung neuentdeck- 
ten Fundstellen, die zahlreicken 
pflanzengeographischen Auf- 
nahmen in den verschiedensten 
Teilen d. Gebirges, musterhafte 
Gruppierung des gewaltigen 
Stoffes, verleihen dem Werke 
jenen Wert, welchen jeder Un- 
befaugene riickhaltslos aner- 
kennen muss. 
Dér nun vorliegende II. Bánd 
bildet die Fortsetzung, den 
speciellen Teil des i. J. 1898 
erschienenen I., in vieler Be- 
ziehung aber eine Ergánzung 
desselben auf Grund neuerer 
Forschungen. 
lm ersten Kapitel behandelt 
dér Verf. teils auf Grund ei- 
gener Studien, teils aber auf 
Grund kritischer Sichtung dér 
Literaturangaben die Tertiar- 
flora dér Karpathen. Aus die- 
sen ergiebt sich, dass sich diese 
Flóra unter dem Einflusse ei- 
nes wármeren — dem heute 
an den Küsten des mittellandi- 
schen Meeres herrschenden 
áhnlichen — Klimas gebildet 
habén muss. Tropische Formen 
spielen nur eine untergeordnete 
Rolle, obschon das sicherge ■ 
stellte Vorkommen von Podo- 
gonium und Ficus entsckieden 
auf solchen Einschlag hinweist 
Reiche Entwicklung wiesen 
Gymnospermen, Iuglandaceen 
und Betulaceen auf, bis diesem 
abwechslungsreichem Bilde dér 
Eintritt dér diluvialen Ver- 
gletscherung Europas ein Ende 
bereitet hat. Einzelne Glieder 
dér einheimischen Tertiarflora 
sind im mediterránén und 
pontischen Gebiete erhalten 
