257 
Tátra, Alsó-Tátra) (reliktum : 
Dianthus nitidus és Knautia 
turocensis ) foglalja össze. 
2. A Nyug.-Kárpátoknak régi 
reliktumok nélkül való kerülete, 
mely néven összefoglalt hegy- 
ségek flórája egészen a jég- 
korszak hatását mutatja,ameny- 
nyiben a praeglacialis alkat- 
részek teljesen, hiányoznak, [a) 
Beszkidek, b) Északi-Központi- 
Kárpátok ( ! = Magas-Tátra)]. 
3. A Nyug.-Kárpátok szélső 
kerülete, melyben a magas- 
hegységi typusok már eltüne- 
deznek s a dombvidék formá- 
tiói nyomúlnak előtérbe : a) Kis- 
Kárpátok, b) Veterna Hol a, c) 
Nyitramenti hegységek, d) a 
Magyar Érezhegység s a Vepor, 
e) Gölniez - Branyiszkó - hegy- 
ség, f) Eperjes-Tokaji trachyt- 
vonulat). 
A következő fejezetet szerző a 
Keleti Kárpátok részletes jel- 
lemzésének szenteli a követ- 
kező osztályozásban : 1. Az 
Erdős-Kárpátok, 2. a Rodnai 
Havasok, 3., a Beszterczei Ha- 
vasok, 4. az Északerdélyi Közép- 
hegység (2 — 4 : Magyar-Erdélyi 
Határhegység), 5. a Hargita és 
Persányhegység, 6. a Moldvai 
Mészkőhegység, 7. a Kelet- 
erdélyi Fly sch - Kárpátok, (5 — 7 : 
Keleterdélyi Határhegység), 8. 
Bárczasági Hegység, 9. az 
Erdélyi Havasok, 10. a Dornu- 
gled. 11. a Pojana Ruszka, 12. 
a Biharhegység, 13. az Erdélyi 
Érezhegység ( 1 1 — 13: Nyugat- 
erdélyi Határhegység), 14. az 
Erdélyi fenföld kerülete. 
(Kleiner, Krivan, Chocs, Fátra, 
niedere Tátra (mit Dianthus 
nitidus u. Knautia turocensis) 
reehnet ; 
2. in den Bezirk dér West- 
karpathen ölnie altere Relikte. 
Dér dieser Bezeichnung ent- 
sprechende Teil dér Karpathen 
zeigt durchaus den Einfluss dér 
Eiszeit ; praeglaciale Bestand- 
teile dér Flóra fehlen vollkom- 
men. Hierher gehören die Bes- 
kiden, die nördí. Central-Karpa- 
then(wohl richtiger : Hohe-Tátra). 
3. In den Randbezirk dér 
Westkarpathen, in welchen 
dér Hoehgebirgscharakter zu- 
rücktritt und die Formationen 
dér Htigelgelánde vorherrschen. 
Hierher gehören a) die Klei- 
nen Karpathen. b) die Veterna 
Hola, c) das karpathische Rand- 
gebirge an dér Nyitra, d) das 
ungarisehe Erzgebirge und das 
Veporgebirge, e) das Gölnicz- 
Branyiszkógebirge, f) dér Eper- 
jes-Tokajer Trachytzug). 
Dér min folgende Abschnitt 
wird dér eingehenden Schilde- 
rung des Charakters dér ostkar- 
patischen Flóra gewidmet, wel- 
che derVerf. in folgende Bezirke 
teilt : 1. in den Bezirk dér Wald- 
karpathen, 2. dér Rodnaer Al- 
pen, 3. dér Bistritzer Alpen, 
4. dér nordsiebenblirgischen 
Mittelgebirge (2—4: Ungariseh- 
siebenblirgisches Grenzgebirge), 
5. dér Hargita und das Per- 
sánygebirges, 6. dér Moldauer 
Klippeukalke, 7. dér ostsieben- 
blirgischen Flyschkarpathen 
(5— 7 : Ostsiebenblirgisches 
Randgebirge), 8. das Burzen- 
lánder Gebirge, 9. transsylva- 
nischen Alpen, 10. des Domu- 
gled, 11. dér Pojana Ruszka, 
17 
