267 
Szálán czhutáról : Euphorbia 
villosa. 
(íSilenepauciflora Kit», szerző 
szerint = Melqjkdryum noctifio- 
rum var. paucifiorum , vagyis 
a typus napsütött alakja, mely 
mint vetés közti gyom illetőleg 
mint tarlónövény lép fel a 
megyében. 
A felsoroltak közül kétség- 
kívül legnevezetesebb a Wald- 
steinia ternata felfedezése, mert 
e növény hazánknak csupán 
a délkeleti sarkából volt isme- 
retes hat termőhelyről (Lásd 
Simk. Érd. fi p. 217). 
A második hazai elterjedési 
körzet a kassakámori, ahol ezen 
érdekes ritkaság épen az abauj- 
torna-szepesi határon terem a 
Csertovik patak balpartján, te- 
hát tulajdonképen Szepesme- 
gye területén. 
A Wcddsteinia ternata har- 
madik európai elterjedési kör- 
zete Karinthiában van, ahol 
azonban eddigelé szintén csak 
egy termőhelyről (Koralpe) is- 
meretes. Európán kívül pedig 
Szibériában terem. 
A növénynek nagy távolsá- 
gokba eső szigetszerű előfor- 
dulása azt jelenti, hogy a Wald- 
steinia ternatával is úgy kell 
leszámolnunk, mint egy régibb 
Flóra relictumával. 
4. Mágocsy-Dietz Sándor elő- 
terjeszti Bartal Kornél «Ada- 
tok Tolnavármegye flórájához» 
czímű dolgozatát. 
Gyűjtemények. 
A Dr. Hayek A. -tói kiadott 
«Flora Stiriaca exsiccata»- 
Von Szalánczhuta: Euphorbia 
villosa. 
( iSilene pauciflora I\it.» ist 
nach dem Verf. = Melandr. 
noctifi. var. paucifiorum, d. i. 
eine Form sonniger Standorte, 
welche im Comitate als Saaten 
und Brachfeld-Unkraut auftritt. 
Die wichtigste Entdeckung ist 
zweifellos dér neue Standért dér 
Waldsteinia trifolia die wich- 
tigste Entdeckung, da diese 
Pflanze bisher nur aus (len 
südöstlichsten Teilen unseres 
Landes bekanntwar (vgl. Simk. 
Emum. FI. Transsylv. p. 217). 
Dér zweite, ausserhalb die- 
ses Areales liegende Standort 
dieser interessanten Raritát bei 
Kassa-Hámor liegt knapp an 
dér Grenze des Abauj-Tornaer 
und Szepes-er Comitates, am 
linken Ufer des Baches Cserto- 
vik, alsó schon auf dem Ge- 
biete des letzteren. Ein drittes 
beschranktes Areal bewohnt 
diese Art in Kárnthen, wo sie 
bisher nur von einem Stand- 
orte (Koralpe)bekanntgeworden 
ist. Ausserhalb Európa kommt 
sie noch in Sibirien vor. 
Das inselíörmige, auf kleine, 
weit entfernte Areale beschr. 
Vorkommen dieser Pflanze er- 
lauben uns, sie als Relict einer 
álteren Flóra aufzufassen. 
4. A. Mágocsy-Dietz legt eine 
Arbeit Kornél Bartal’s «Bei- 
tráge zűr Flóra des Tolna-er 
Comitates » vor. L. et Th. 
Sammlungen. 
Von Dr. A. v. Hayek’s Flóra 
stiriaca exsiccata ist die 15 — 
