334 
tétbarna foltja a C. deusta - ra sel, die weicheren, dünnen, 
mutatnak. nach obeu gerichteten Stacheln, 
die dunkelbraunen Flecke in 
dér Mitte dér inneren, end- 
lich aber die háutige Beran- 
dung sammtlicher Sclmppen- 
anhangsel. 
Centaurea croatica Wagn. et Deg. (C. Fritsehii Hav. f. spi- 
nig éra X Jacea L .) 
Perennis, 40—50 cm. alta. Fólia basilaria breviter petiolata, 
1 2 pinnatifida, supra glabriuscula, subtus papilloso-puberula. 
caulina sessilia, pinnatifida, superiora minus partita. Caules í — 7- 
cephali, capitula globosa, c. 2 cm. diám., involucri squamae vi- 
rides, séd appendicibus fere omnino tectae. Appendices atrae. mar- 
gine brunneae, exteriores pectinato-ciliatae, parte membranaeea 
minőre; pars membranaeea interiorum maior, cilis magis condu- 
entibus, tamen etiam appendices squamarum intimarum irregula- 
riter et subtiliter fimbriatae. Flosculi dilute purpuréi, marginales 
radiantes. Fructus. . . 
Habitat in Croatia meridionali. Ad Mladje pone Gerovo d. 
20. VI. 1893 detexit L. Rossi. 
A Centaurea croatica kétség- 
telenül a C. Fritsehii Hay. és a 
C. Jacea L. hybridje. A Rossi- 
tól gyűjtött két példa termeté- 
Centaurea croatica ist zwei- 
fellos ein Bastard zwischen C. 
Fritsehii Hay. und C. Jacea L. 
An den zwei von Rossi gesam- 
ben és levélzetében inkább a C. 
Fritsehii uralkodik, de különö- 
sen a pikkelyfüggelékek nagy 
hártyáiban és' a rojtok + sza- 
bálytalanságában szembetünő- 
leg érvényesül a C. Jacea ha- 
tása. Nem téveszthető össze 
semmiféle eddig leírt keverék- 
fajjal. A BiíüGGER-től feltétele- 
sen C. Jacea X Scabiosa néven 
publikált combinatióval sem. 
A külső függelékek apró tövise 
arra enged következtetni, hogy 
nem is a C. Fritsehii tő- 
alakja, hanem a Hayek-íőI spi- 
nig éra névvel megkülönbözte- 
tett tövises pikkelyű alak sze- 
repelt a Centaurea croatica ki- 
fejlesztésében. 
melten Exemplaren dominieren 
zwar im Wuchs und im Zu- 
schnitte dér Blatter die Merk- 
male dér ersteren Art ; doch ist 
dér Einfiuss dér C. Jacea in dér 
Ausbildung dér grossen hauti- 
gen Berandung dér Schuppen- 
anhangsel und in dér Unregel- 
miissigkeit dér Ph-ansen unver- 
kennbar. Sie ist mit keinem 
bisher beschriebenen Bastard 
— auch mit dem von Brügger 
mit Vorbehalt als Jacea X Sca- 
hiosa bezeichneten nicht — zu 
verwechseln. Die kurze Stachel- 
spitze an dér Spitze dér iiusse- 
ren Anhiingsel liisst vermutén, 
dass bei dem Zustandebringen 
dieses Bastardes nicht die ty- 
pische C. Fritsehii, sondern die 
von Hayek als spinig éra be- 
schriebene Form beteiligt war. 
