A szívós Schizochlamys nyál- 
kában a rajzók mozgása igen 
nagy fokban korlátozott, szabad 
vízben azonban gyorsan mozog- 
nak. Mindenesetre a rajzók 
útján népesíti be ez a moszatfaj 
előfordulási termőhelyét. Prae- 
paratumban a rajzó nem messze 
keletkezési helyétől vegetativus 
sejtté alakul. 
einen Geschlechtsunterschied 
zeigende Erscheinung z. B. Co- 
pulationsakt konnte dér Yerf. 
niclit beobachten. 
In den záhen Gallerten ist 
die Bewegung dér Schwármer 
erschwert, im freien Wasser 
schwimmen sie rascher. Jeden- 
falls sind es die Schwármer, 
welche die ausgedehnte Yer- 
breitung dér Alge an einem 
Standort besorgen. lm Prae- 
parat werden die Schwármer 
nicht weit vöm Orte dér Ent- 
stelmng zu vegetativen Zellen. 
«Die Zellen eines Gallertlagers von Schizochlamys werden 
alsó nicht bloss durch vegetatíve Zellteilung — wie dies bisher 
allgemein angenommen wird, — sondern in viel bedeutenderem 
Masse durch Schwármerbildung vermehrt, weil diese 
Vielfachteiluug in 4, 8 Zellen verbunden ist.» 
nnt einer 
A rajzók mindegyike végén 
4 egyenlő hosszú ciha van, 
egyiket előre tartják (Fig. 6) ; 
de néha csak 2 cilia van (Fig. 7). 
A ciliak alatt van a 2 contrac- 
tilis vacuolum ; chromatophoron- 
tömeg, stigma, sejtmag, pyre- 
noidon, keményítő és zsírgo- 
golyócskák lelhetők a plazmá- 
ban. Majd pontosan leírja a 
szerző a rajzóknak átváltozását 
a normális állapotba való ju- 
tásig. Eme tulajdonságok alap- 
ján a Schizochlamys systema- 
ticai helyét Scheuffel a Tetra- 
sporaceak közé jelöli ki s egyik 
képviselője a tetrakonta 
typusnak. Az értekezéshez 
a XIII. táblán 16 világos, a 
szöveg könnyebb megértéséhez 
nagy fokban hozzájáruló szép 
rajz van csatolva. 
An dér Spitze eines jeden 
Schwármers sind 4, selten 2 
gleichlange Cilién vorhanden, 
dérén eine vorwárts steht. Unter 
den Cilién sind die 2 contrac- 
tile Yakuolen ; ausserdem sind 
im Plasma Chromatophormas- 
sen, Stigma, Nucleus, Pyrenoid, 
Stárke und Fettkügelehen vor- 
handen. Sodann beschreibt dér 
Verf. die Abánderung dér 
Schwármer bis zum normalen 
Zustande. Auf diesen Grund 
teilt Scherffel diese Alge in 
die Tetrasporaceen zum tetra- 
konten Typus. Auf Taf. XIII. 
befinden sich 16 schöne und 
instructive Figuren darges telit, 
welche die Versinnlichung des 
Gesagten ausserordentlich er- 
leichtern. 
Dr. Fr. Bubák et J. E. Kabát. Mykologische Beitráge Y. 
«Hedwigia» XLVII. Bnd, 1908, p. 354 — 364.) (Mit 1 Texfigur.) 
E dolgozat 22 rozsdagomba Die Abhandlung enthált die 
és pedig : 2 ritkábban előfor- Beschreibung von 22 Uredineen 
