6 
Körös völgye s a Bihar-hegység flórája tanulmányozásának. Tanul- 
mányainak eredményét számos munkája (6., 22.. 29., 87. publ.) mutatja, 
de tanúskodnak ezek egyszersmind alapos tudásáról is, mellyel 
a számtalan excursión összehordott an 3 r agot kritikus szemmel fel- 
dolgozta. Ilyen munkák nagy szorgalmat és sok munkaidőt igé- 
nyelnek ; nem is egyszer történt meg, hogy a napfelkelte még ott 
találta munkaasztalánál, mely mellett az éjét könyveinek és nö- 
vényeinek társaságában átvirrasztotta. 
Egy évre állásának elfoglalása után nőül vette Rozváxy 
V iLMÁ-t, aki több gyermekkel ajándékozta meg, akik közül csak 
egy leány : Erzsébet (férj. Kolb Rezső-né) és két fiú : Sándor és 
Kálmán maradt életben. Felesége, akit 1893-ban veszített el, szelid. 
nemes lelkületű, férjének az ő megfeszített munkássága közepette 
áldozatkész, sőt bizonyos tekintetben támogató hitvestársa volt, 
aki azt lehet mondani, hogy a mindennapi élet összes aprócseprő 
gondjait magára vette, hogy így férje munkálkodásának zavarta- 
lan órákat biztosíthasson. 
1877-ben Simkovics-oí a budapesti egyetemen phil. doctorrá 
avatták, 3 évvel későbben pedig a pancsovai főreáliskolához 
helyezték át. Itt is szorgalmasan botanizált s az összegyűjtött 
anyagból a vidék flóráját dolgozta fel. Itt fedezte fel az ö rend- 
kívül éles szeme hazánk flórájának egy addig ismeretlen nemzet- 
ségét, a II 'olff'ia arrhiza (L.) Wimm.-í, hazánknak ezt a legkisebb 
virágos növényét melyet egy víztartóban Lemna minor gyökeréhez 
tapadva talált Pancsován. ügy tudjuk, hogy ezt a felfedezést eddig 
még nem publikálta. 
Egy évvel később (1881) Aradra helyezték át. Evvel kezdőd- 
tek egyszersmind a legszorgosabb munka évei. Nemcsak a megye 
flórájának tüzetes kutatásával foglalkozott, hanem itt kezdte el 
— a Kir. Magy. Természettudományi Társulatnak megbizásából — 
Erdély flórájának kritikai feldolgozását (48. publ.), mely munká- 
ját kell a legjelentősebb müvének tekintenünk. Erdély flórájának 
előmunkálatai természetesen sok utazással jártak a feldolgozandó 
területen, de e mellett a hangyaszorgalmú tudósnak ahhoz is volt 
ideje, hogy foglalkozzék a Magy. Tud. Akadémia által 1890-ben 
kiadott « Hazánk tölgyfajai és tölgyerdei» (86. publ.) czímü monogra- 
phiájának előmunkálataival, mely még mai na]) is legáttekintőbb 
munka erről a tárgyról. Az erdélyi flórára vonatkozó tanulmányok 
czéljából az 1883/4. iskolaévben Hayxald Lajos érsek közbenjárá- 
sára 6 hónapi szabadságot nyert, melyet Bécsben töltött el, hogy 
az udvari múzeum s az egyetem, valamint Kerned és Halácsy 
magánherbariumának átnézésével nagy munkájához anyagot gyűjt- 
sön. Munkájának egyik főczélja épen a ScHUR-tól Erdélyből leírt 
számos fajnak, melyeknek origináléi különböző herbáriumokban 
vannak szétszórva, kritikai revisiója volt. Dr. Schur Ferdináxd, 
aki Erdély flórájának kikutatásában többet fáradott, mint talán 
összes előzői és utódjai együttvéve, akinek munkája valóban bizarr 
