75 - 
Végiil a Carduus acanthoid es 
var. albiflorum Schur, — mely- 
nek két formáját különbözteti és 
nevezi meg s ezekről azt a véle- 
ményét nyilvánítja, hogy itt 
elemi fajokkal van dolgunk s így 
nem veszi tekintetbe, hogy gyak- 
ran a talaj chemiai összeállása 
hozza létre a virágok színválto- 
zásait, — hosszasabb tárgyalása 
után foglalkozik a hybridus 
Cirsium canum X oleraceum 
alakjaival oly módon, hogy egy 
réten próbálja ezeknek a Men- 
DEL-féle törvények szerint való 
viselkedését, vagyis az egyes 
sajátságok domináns vagy re- 
cessivus voltát megfigyelni : 
szerző tehát a szabad termé- 
szetben egymás mellett akarta 
látni azt, a mit tenyésztési kí- 
sérletek esetében csak egymás 
után, fokozatosan lehetne meg- 
figyelni)). 
Ref. véleménye szerint az 
ilyen — ■ a természetes előfor- 
dulási helyen, hol a többnyire 
számtalan visszakereszteződés 
ezeket a viszonyokat teljesen 
elhalványítja, végzett — meg- 
figyelésekből hasonló következ- 
tetéseket nem lehet levonni, már 
azért sem, mert ahol évelő nö- 
vények szerepelnek, ezek nem 
szlikségképen egyenlőkoruak. 
Nach einer lángeren Erörte- 
rung über Carduus acanihoides 
var. albiflorus Schur, von wel- 
chem 2 Formen unterschieden 
und benannt werden, und von 
welcher dér Verf. die Vermu- 
tung ausspricht, dass hier eine 
«elementare Art» vorliegt wobei 
freilich libersehen wird, dass 
oft die chemische Zusammense- 
tzung des Substrates Farben- 
anderungen dér Bliite hervor- 
bringen kann, — bespricht Verf. 
die Formen dér Bastardes Cir- 
sium canum X oleraceum und 
will auf einer Wiese das Men- 
deln, resp. die Dominanz und 
Recessivitat dér einzelnen Merk- 
male beobachtet habén, er will 
alles in freier Natúr «neben- 
einander gesehen habén, was 
bei Culturversuchen nur nach- 
einander gesehen werden kann». 
Nach Ansicht des Ref. kön- 
nen aus solchen Beobachtun- 
gen auf dem natürlichen Stand- 
orte. wo die meist zahlreichen 
Rückkreuzungen diese Verhált- 
nisse vollkommen verwischeiy 
solche Folgerungen niemals 
gezogen werden, da ja aueh 
in Falién, wo es sich um pe- 
rennierende Pflanzen handelt, 
diese durchaus nicht allé gleich- 
altrig sein miissen. Degen. 
Kümmerle J. B. : A Ceterach génusz uj faja (Species nova 
generis Ceterach). 
Ugyanitt (Ebenda) p. 286 — 290. Lásd (Vgl.) U. B. Bl. 1909.. 
p. 354 — 55. 
Kümmerle J. B. : Index generum, varietatum etc. novarum 
vei e Hungária hucusque ignotarum etc. 
Ugyanitt. Ebenda. p. 291 — 316. 
Ez az Index összefoglalását Dieser Index verfolgt den 
óhajtja nyújtani a magyar és Zweck als Nachschlagewerk 
külföldi irodalomban magyar zu den Publicationen unga- 
