118 
') Mniobryum carneum (L.) Limpr., Mn. atropurpureum (Wahlenb.) Hág., 
Mn- vexans Limpr., Mn. albicans (Wahlenb.) Limpr., Mn, calcareum (Warnst.) 
Limpr. Fil. Mn. calcareum (Warnst.) Limpr. Fii., endemicus faj (Cfr. Nat. Pflanzen- 
fam. I. 3. Lief. 218 p. 552 — 4.) Roth G. szerint (Die europ. Laubmoose II. (11)05) p. 37) 
talán = Mn. carneum var. boreale Kaurin ; a Mn. calcareum (Warnst.) 
LniPR.-ot, a Mn. albicans egyik varietasa után emliti : «nem láttam» (p. 38.) meg- 
jegyzéssel s írja: «Mn. calcareum Warnst» (sic!). Limfricht Fil. felfogása szerint 
a Mn. calcareum «Wohl nur eine schmalblátterige Form von Mniobryum albicans » 
(Rabenhort's Krypt. — FI. II. Anti. IV. Bnd, III. Abt. p. 733), ellenben az éles- 
szemű Loeske felfogása szerint : «Mn. calcareum kann nicht mit albicans ver- 
einigt werden» [Bryologisches vöm Harze und aus anderen Gebieten. — Sep.- 
Abdr. aus dem Abhandlungen des Botanischen Vereins des Provinz Brandenburg 
XLV11. (1905.) p. 329], A Mn. calcareum Európa endemicus faja, amennyiben 
csak Olaszországból — Valié della Tavoia Blevio mellett — ismeretes (Miscellen 
aus dér europáischen Moosflora. Von C. Warnstorf. — Sep. — Abdr. aus 
(cBeiheft No. 1 zűr «Allg. Bot. Zeitschr.» Herausg. v. Kneucker. No. 718, Jahrg. 
1899. p. 3). 
2 ) Lindbf.rg összehasonlító tanulmánya alapján e mohát a Pohlia nem- 
zetségbe osztja több más Mniobryum fajjal egyetemben s a Mn. albicans kivé- 
telével — a Mn. calcareum-ot később írták le — a többit a Pohlia nemzet- 
ségbe osztja. (Cf. «Om Pohlia pulchella (Hedw.), P. carnea (L.) oeh nágra med 
dem sammanblandade former» Af Harald Lindberg. Med en tafla ■ — Aeta socic- 
tatis pro fauna et flóra Fennica. Tóm XVI., no. 2, Helsingfors 1899. 
3 ) Eddig ismert termőhelyei : Horvátország : Zagreb környékén (Kling- 
graeff in «Linnaea» XXXI. Bnd. p. 46) ; Dunántúli rész: Rába-Szt.-Mihály 
Vas megye) mellett, Gosztony-nál (Förstf.r in Z. B. G. XXX. 1880. p. 240 n. 
141 ; Förstek adatát átveszi Borbás in Geographia atque enum. plánt comit. 
Castriferrei in Hung., Szombathely 1887 — 8. p. 148, n. 31.); Baranyamegyében 
a harsány i hegy e—i tövénél gyűjt. Simkovics (Hazsl. Magy. bírod, mohíl. 175); 
Kis-Alföld: Viszoka szikláin (Bolla in Verh. Presb. V. (1860 — 61.) p. 37. 
n. 30.), Pozsony m. (Kornhubf.r in Verh. Presb. IX. (1866.) p. 108 ; Baumlf.r 
in Ö. B. Z. XXXIV. (1884) Jahrg. p. 49 ; Nemes-Podhrágy m. Budisova és 
Resetarovec (Holuby in Letopis Matice Slovenskej R. Vili. Sv. II. 1871. p. 23 
n. 61. — Matouschek in Verh. Presb. 1901. évf. p. 48); Felsőm agyar- 
ország: Eperjes m. Kálváiiahegy ; |Hazslinszky in Z. B. G. V. (1855.) Bnd 
p. 771. Verh. Presb. II. (1857.) Jahrg. p. 6 ; Akad. Közlemények IV. (1865 — 66). 
k. p. 439 és Magyar birod. mohfl. p. 175. A Verh. Presb. és Z. B. G. most 
idézett helyein közli még Szepes-Olaszi, Slubica mellől, ahol Kalchbrf.nnf.r 
gyűjtötte ; későbbi munkájában azonban Hazslinszky a slubicai mohát Webera 
pulchella Hedw. név alatt említi 1. Akad. Közi. IV. (1865 — 66) p. 439 és Magy. 
birod. mohfl. p. 174.] ; a Magas-Tátra területén csak a galicziai oldalról ismert 
(Rehmann in Z. B. G. XV. (1865.) p. 471; Chalubinski Enum. musc. frond. 
Tatrensium p. 84. n. 196); Erdélyföldön: közelebbi megnevezés nélkül 
(Baumgarten Enum. p. 207. n. 2527). Hosszúaszó m. gyűjt. Barth (Fuss in 
Archív d. Ver. für siebenb. Landesk. Bnd XIV. d. n. F. H. II. p. 102. n. 1260) ; 
Déva és Dumbravica m. (Póterfi in A Hunyadm. tört. és rég. társ. XIV. évk. 
p. 99 n. 189) ; Élesd, Rév, Kristyór in., Körösbánya és Baldovin közt [Péterfi 
in Akad. Közi. XXX. (1908.) k. 3. sz. p. 47. n. 228], 
4 ) P. J. Lotsy szerint =r «x-Generation» (C. K. Sch.neidf.r’s Illustr. Handw. 
d. Bot. Leipzig 1905. p. 78. et sqti.); «vizinemzedék» « Wassergeneration» (v. 
Wettstein és iskolája). 
5 ) A vezető-tengelynyaláb dimensiója és a kisebb-nagyobb sejtek elhelye- 
zése tekintetében egészen oly viszonyokat tüntet fel, mint — hogy épp’ példát 
említsek a következő mohok : Dulymodon lophaceus (Brid) Jur. (Jahrb. f. w. 
Botanik VI. Bnd Taf. XXIII. Fig. 26 a) ; Webera polymorpha (II. et H.) Lindr. 
(u.-ott, Taf. XXV. Fig. 1 a) ; Aulacomnium palustre (L.) Schwagr. (u.-ott, Taf. 
XXVI., Fig. 75 a) etc. etc., amelyek szintén hydrophilusak. 
