152 
kevésbbé tinóm csúcsba kihe- 
gyezett, az érett toknál vala- 
mennyivel hosszabb csésze- 
leveleket találni azután a L. 
fia vám egész elterjedési köré- 
ben ; a másik, legkeskenyebb, 
legfinomabb csúcsba végződő 
csészelevelű szélső alakot (lásd 
idézett ábrán a jobboldalt álló 
csészelevelet) láttam, szintén az 
egyes közepes szélességűek és 
kihegyzettségiiek mellett, Báziás 
mellől és a Domugled hegyről 
származó (Wierzbicki exsicc. 
pro. p., in herb. mus. nat. 
hung.) példányokon ; valószínű- 
leg erről az utóbbi, Wierz- 
Bic.Ki-től eredő példányról vette 
Podpbra a L. hungaricum le- 
írását, mely azonban szerintem 
a L. fiavmn- tói nem külön- 
böztethető meg; a L. hungari- 
cum többi faji bélyege is mind a 
L. ftavum alakkörét is jellemzi : 
a levélerek száma a L. ftavum- 
nál 3 — 5 között változik, ter- 
méscsészéjének levelei pedig az 
érett toknál valamivel hosz- 
szabbak, az arány itt is inga- 
dozó, de semmiesetre sem oly 
nagy, mint a L. thracicum és L. 
turcicum- nál, melyeknél a ter- 
méscsésze hosszan termés hosz- 
szához képest már jóval (más- 
félszer) nagyobb. 
Podpera cikkében a fajok 
felosztásának alapját a rhizoma 
alkotása képezi. Úgy hiszem 
azonban, hogy a rhizoma igen 
sok esetben nem mutatja azo- 
kat az éles elkülönüléseket, hogy 
a fajokat csak azok alapján 
lehetne csoportosítani. így pl. 
schmáleren Sepalen wuchsen : 
allmahlig versclimalerte, in eine 
mehr oder weniger feine Spitze 
zugespitzte Sepalen, welche 
etwas liinger als die reife Kapsel 
sind, findet mán schliesslieh 
im ganzen Verbreitungsbezirk 
des L. ftavum. Das andere Ex- 
trém mit den sehmalsten, am 
feiusten zugespitzten Sepalen 
(vgl. a. a. 0. die rechts abgeb. 
Sepalen) habé ich nebst mittel- 
breiten und mittelmassig zuge- 
spitzten von Báziás und vöm 
Berg Domugled (WiERZB.exsicc. 
pro. p., in herb. mus. nat. 
hung.) in Südostungarngesehen, 
Podpera hat warscheinlich naeh 
den letzteren von Wierzbicki 
stammenden Exemplaren die 
Beschreibung dér L. hungari- 
cum entworfen, welches meiner 
Ansicht naeh von L. ftavum 
nicht zu unterscheiden ist : aucn 
die übrigen angeführten Unter- 
scheidungsmerkmale charak- 
terisieren nur den Formenkreis 
des L. ftavum ; so schwankt die 
Zahl dér Blattnerven bei L. 
ftavum zwischen 3 und 5, die 
Sepalen des Fruchtkelches sind 
etwas liinger als die reife Kap- 
sel : das Verhiiltnis schwankt 
auch hier, ist aber niemals so 
bedeutend wie beim L.thracicum 
oder L. turcicum , ’oei welchen 
die Lángé des Fruchtkelches 
die Liinge dér Kapsel bedeutend 
(1 1 2 -mal) übertrifft. 
Podpera hat in seiner Ariiéit 
die Arten auf Grund dér Be- 
schaffenheit des Rhizomes ein- 
geteilt. Ich glaube aber, dass 
das Rhizom in sehr vielen Fiil- 
len nicht so scharfe Besonder- 
heiten zeigt, dass mán die Ar- 
ten nur auf Grund dieses Merk- 
