Radó Endre : Nehány lomb- 
levél fényérző szervéről. 
10 szövegközti képpel. — 
Botan. Közi. 1910: 41 — 52, 
(2)-(4). 
Ismerteti szerző a fényérző 
szerveknek Haberlandt felállí- 
totta négy typusát s ezt általá- 
nosítandó, eddig még meg nem 
vizsgált, plagiotropicus lomb- 
levelek megfigyelését tűzte ki 
célul, s a vizsgált anyag min- 
denikóvel Haberlandt lencse- 
kísérletét végrehajtotta. A leg- 
több szerző vizsgálta levél a 
Haberlandt-féle II. -ik typusba 
tartozott. Különösen alkalmas 
a fény irányának a percipia- 
lására a papi Ilaris epidermis s 
szerző 16 növényt sorol fel, 
amelyek ép olyan viszonyokat 
tüntetnek fel, mint a Haber- 
landt vizsgálta Anthurium 
Waror-queanum s a Ruellia 
Deveauana. Úgy a domború, 
mint a papillaris epidermis 
sejtnél az egész külső sejtfal 
coneentrálja a fényt. Ama typus- 
hoz, amelynél a külső falnak 
csak a centrális része concen- 
trálja a fényt, tartozik a Des- 
modium gyrans. melyet sz. 
megvizsgált. Az epidermalis- 
sejtek kúpszerüleg kiemelked- 
nek s a fényt annyira erősen 
törik, hogy a focus a sejt lu- 
menje felé, de a hátsó falon belül 
esik. Ugyanilyen alkotási! sejtek 
borítják a levél fonákát is, bár 
a fonákon levők nem egészen 
ugyanolyan szerkezetűek. Ilyen 
localis sej tfal- megvastagodást 
látott sz. az Euonymus nana- n, 
amely megvastagodás a sejtfal 
cutinizált rétege localis meg- 
vastagodása. E lencsék a levél 
széle felé sűrűbben, a levél 
E. Radó : Über die Licht- 
sinnesorgane einiger Laub- 
blátter. Mit 10 Text íig. 
Dér Yerf. bespricht die 4 
Typen dér Lichtsinnesorgane, 
welche G. Haberlandt aufge- 
stellt hat; um diese Forschun- 
gen zu erweitern \v urden viele 
in dieser Beziehuug noch nicht 
gepriifte plagiotrope Laubbhit- 
ter untersucht; an allén wur- 
de dér HABERLANDT’sche Lin- 
senversuch durchgeführt. Die 
vöm Yerf. untersuchten Bliitter 
gehören grösstenteils zu dem 
II. HABERLANDTSchen Typus. 
Dér Perzeption dér Richtung 
des Lichtes entspricbt beson- 
ders die papillöse Epidermis; 
dér Yerf. zalilt lö Pflanzen auf, 
welche dieselben Verhaltnisse 
zeigen, wie z. B. Anthurium 
Warocqueanum u. Ruellia De- 
veauana. Das uicht wird sowohl 
bei convexer als bei papillöser 
Epidermis durch die ganze 
Aussenwand dér Zelle perci- 
piert. Zu jenem Typus, bei 
dóm nur dér centrale Teil dér 
Aussenwand das Licht perci- 
piert, gehört Desmodium yyrans. 
Die Mitte dér Aachen Aussen- 
wand ist konisch ausgewölbt 
und bricht das Licht so stark, 
dass dér Focus gégén das Zell- 
lumen, jedoch v o r die hintere 
Zellwand fiillt. Aehnlich ge- 
baute Zellen bedecken die Un- 
terseite des Blattes : sie sind 
aber doch etwas abweichend. 
Solche locale Zellwand-Yer- 
dickungen sah dér Verf. bei 
Euonymus nana , welche Yer- 
dickungen die cutinisierte 
Schichte dér Aussenwand her- 
