324 
felületükön egymást derékszög 
alatt metsző vonalakból álló 
hálózatos rajzot mutatnak, tehát 
nem simák. 
A Rh. crispata ritka moha. 
Tudomásom szerint csak Barth 
gyűjtötte Hosszú aszó mel- 
lett 8 ). 
Grunde frei, breit und flack. 
nicht fadenförmig sind, und ikre 
oberen Glieder an ihrer Ober- 
fliiche eine im reehtem Win- 
kel sich kreuzende netzförmige 
Zeichnung aufweisen, alsó nicht 
glatt sind. 
Rh. crispata ist ein seltenes 
Moos. Meines Wissens hat es 
bei uns nur Barth 8 ) bei Hosz- 
szúaszó gefunden. 
Fissidens taxifolius var. 
(f o. lux u r ians !) 
Szedtem a kolozsvári K i- 
r á 1 y d o m b o n, ahol gyeppar- 
tok szélein nő. 
Nagyobb termetű, mint a tő- 
alak. Szára 3 — 6 cm hosszú, 
levelei is hosszabbak, erük erő- 
sebben kifutó. Legfeltű- 
nőbb bélyege a levelek 
lemezének hullámos- 
sága. A példák mind 9 -virá- 
gúnk, androeciumokat nem bír- 
tam találni; tehát ez a faj, 
melyet Schimper és Juratzka 
nyomán Hazslinszky 9 ) is egy- 
lakinak tart, amint azt Lim- 
pricht is helyesen sejteti : k é t- 
mucronatus Limpr. Laubm. I. 454. 
Auf dem K i r á 1 y d o m 1) bei 
Kolozsvár an Rándern von 
Grasabiingen. 
Die Var. ist grösser als die 
Stammform; die Stengel sind 
3—0 cm. láng. auch die Blat- 
téi- sind lánger; dér Mittelnerv 
láuft starker aus. Das auf- 
fallendste Merkmal ist 
a b e r dieWelligkeit dér 
Blattspreite. Allé Exem- 
plare sind weiblich, Androecien 
konnte ich keine finden; diese 
Art welche naeh Schimper und 
Juratzka auch Hazslinszky 9 ) 
fúr einháusig halt, ist alsó wie 
schon Li.mpricht richtig geahnt 
hat, zweihdusig . i0 ) 
laki. 10 ) 
Erythrophyllum alpigena Vént. in Rév. bryol. (1879) 53 sub 
JHdymodonte ; Didymodon alpigenus Limpr. Laubm. 1. 547.; D. 
dentatus Jur. in sebed.; Erythrophyllum alpigena Loeske in Hed- 
wigia (1907) 175. 
R o d n a mellett a V a 1 e a 
Y inul u i-völgy nedves pala- 
szikláin gyűjtöttem 
Erősen fogazott végű levelei 
és kupakja révén, melynek 
sejtjei spirálisán, ferde sorok- 
ban futnak, könnyen felismer- 
hető faj. Ugyanott az E. recurvi- 
Auf feuchten Schieferfel- 
sen im V a l e a V i n u 1 u i bei 
R o d n a. 
Eine an ikren stark geziihn- 
ten Blattspitzen und an ihrem 
Deekel, dessen Zellen in sehie- 
fen Reihen spiralförmig herab- 
laufen, leicht kenntliche Art. 
*) V. ö. Rév. bryol. (1879) 81. 
») Op. cit. 106. 
10 ) V. ö. különben: Waknstorf, Kryptfl. Braudenb. II. (1904) 179. 
