329 
báriumában lévő authentikus, 
magától JuRATZKÁ-tól annak de- 
terminált Ph. alpticola-példá- 
kat 25 ) teljesen megegyezőknek 
találtam a Db. Richter Aladár 
herbáriumának Tirolból szár- 
mazó szintén bizonyos és hite- 
les Ph. tomentella-\v&\ 2e ). Ami 
különbség van — mert hiszen 
ugyanazon gyep individuumai is 
különbözők bizonyos fokig — 
az lényegtelen s egyáltalán nem 
alkalmas arra, hogy összetar- 
tozó alakok egész sorát, vagyis 
fajokat egymástól megkülön- 
böztessünk. 
Vizsgálataim rendén teljesen 
meggyőződtem úgy az androe- 
eiumok buroklevelei hegyének, 
valamint a szárlevelek alakjára 
épített különbségek hasznavehe- 
tetlenségéről. De telj es megegye- 
zést találtam az endostomialis 
fogak basilaris hártyájának 
lyukgatottsága tekintetében is. 
A Ph. tomentella LoRENTZ-féle 
leirásában 27 ) kiemelt « Fólia 
difformia : altéra breviora, laté 
ovata — , altéra longiora e basi 
ovata longe lanceolata ...» mely 
Loeske szerint oikologiai alkal- 
mazkodásra vezethető vissza, 
egészen így és ilyen okból 
eredően a Ph. alpicola- nál is 
feltalálható. Ilyen kétféle levelet 
mutatnak a rodnai példák is. 
A szárak csapadékos, nedves 
időben nőtt részei szélesebb, 
schlagige Matéria! untersucht 
habé und das im Herbárium des 
Siebenb. Museums befindliche, 
von Juratzka selbst determi- 
nierte Exemplar von Ph. alpi- 
cola 26 ) mit einem aus Tirol 
stammenden, sicheren und 
glaubwürdigen Exemplar dér 
Ph. tomentella des Herbars Dr. 
Al. Richter’s congruent ge- 
funden habé 26 ). Was an Un- 
terschieden ermittelt werden 
konnte — bis zu einem gewis- 
sen Grad weichen ja selbst 
Individuen eines und desselben 
Rasens von einander ab — ist 
belanglos und keineswegs ge- 
eignet um Reihen zusammen- 
gehöriger Formen d. i. Arten 
zu unterscheiden. 
lm Laufe meiner Unter- 
suchungen habé ich midi iiber- 
zeugt, dass die auf die Form 
dér Spitze des Hüllblátter des 
Androeciums und die Form dér 
Etengelbliitter gegründeten Un- 
terschiede unbrauchbar sind. 
Auch habé ich eine vollkom- 
mene Uebereinstimmung in dér 
Lochung dér basilaren Mem- 
brán dér Endostomzahne con- 
statieren können. Die von Lo- 
rentz in dér Beschreibung dér 
Ph. tomentolla hervorgehobe- 
nen 27 ) Unterschiede im Blatt 
(vgl. das Citat im ung. Texte), 
welche nach Loeske auf eine 
oekologische Anpassung zu- 
rückzuführen sind, sind ebenso 
und aus gleichen Gründen auch 
bei Ph. alpicola vorzufinden. 
Solche zweiförmige Blátter 
2£ j Ph. f ontana. Praegratten, 1857. Steiner, A jelzés Heufler kezétől való. 
Juratzka saját kéz ti lég javította ki a faj nevét « alpicola Jur. Mspt.»-ra, 
26 ) Tirol. Berlinerhütte, 10. VII. 1902. lég. Zschacke. Loeske maga is idézi 
e lelőhelyet és példát. — V. ö. Hedwigia (1909) 42. 
27 ) Lorentz : Moosst. (1864.) 170. 
24 * 
