332 
jellegű stereomát mutatják. A 
levelek alakjából és szerkeze- 
téből tehát a legnagyobb hatá- 
rozottsággal következtethetni az 
azokat viselő szárrész anató- 
miai szerkezetére. A stereoma- 
bélyeg is ingadozó tehát s a 
sorozat két végső tagjának 
megkülönböztetésére teljes fok- 
ban alkalmatlan. 
Ezek után nyilvánvaló, hogy 
a faji bélyegeket teljes mér- 
tékben csakis a sorozat két | 
végső tagjához tartozó példák 
mutatják. A közbeeső alakok 
pedig csak az apróbb-nagyobb 
bélyegek bizonyos summája 
után oszthatók be a sorozatba, 
A rodnai anyag maga sem 
egységes. Vannak példák, me- 
lyek habitusukat tekintve töké- 
letesen megfelelnek a Ph. alpi - 
cola, illetve Ph. tomentella- nak, 
de ezekkel szemben vannak 
robustusabb termetűek is, me- 
lyek a Ph. fontana— alpicola 31 ), 
illetve a Ph. fontana — tomen- 
tella alaksorozatot jelölik, abba 
valók. Ezeknek nemcsak száruk 
vastagabb, levelestől vaskosabb, 
hanem tokjukis nagyobb, szemre 
nézve egészen Ph. fontana- 
szerü, azonban peristomiumuk 
basilaris hártyája lyukgatott s 
leveleik is hasonlók a Ph. al- 
picola Jur. leveleihez. Viszont 
diesem Charakter entsprechende 
Uebergangs-Stereom.die in einer 
trockenen Periode gewachsenen 
Teile hingegen das xerophy- 
tische, scharf abgegranzte Ste- 
reom. Aus dér Form und Be- 
schaffenheit dér Blatter lásst 
sich alsó mit grösster Sicher- 
heit auf die anatomische Struc- 
tur des betreffenden Stengel- 
teiles folgern ; es ist alsó auch 
das Merkmal des Stereoms ein 
schwankendes und zűr Unter- 
scheidung dér Endglieder dieser 
Keibe volkommen ungeeignet. 
Aus allén dem ergibt sich, 
dass die Artenmerkmale in 
vollem Maasse nur an den bei- 
den Endgliedern dér Reihe 
angetroffen, die Mittelformen 
aber nur nach einer gewissen 
Summe dér grösseren oder 
kleineren Merkmale dér Reihe 
angeschlossen werden können. 
Auch das Rodnaer Matéria! 
ist nicht einheitlich. Es ent- 
hiilt Exemplare, welche habi- 
tuell vollkommen dér Ph. to- 
mentella entsprechen, hingegen 
aber auch Exemplare, welche 
zwischen Ph. fontana — alpi- 
cola , resp. Ph. fontana — tomen- 
tella 31 ) stehen. Diese habén nicht 
nur einen dickeren Stengel 
und umfangreichere, beblatterte 
Stiimmchen, sondern auch eine 
grössere Kapsel, die dér Ph. 
fontana ausserlich ganz iihnlich 
sind; doch ist die Basilar- 
membran des Endostoms durch- 
löchert und die Bliitter jenen 
dér Ph. alpicola Jur. ahnlich. 
ai ) Loeske azt ajánlja, hogy a közbeeső alakokat a sorozat két végső 
fajának kötőjellel összekötött neveivel jelöljük. A második név a sorozat azon 
végét jelenti, melyhez a közbeeső alak közelebb áll. — Loeske empfiehlt Mittel- 
formen durch zwei mit einem Bindestrieli verbundene Namen auszudrücken. 
Die Mittelforin steht dann dér letzteren Art náher. (Hedwigia 1906 : 205.). 
