338 
következő érdekes adatokat is közölte velem : «A küldött anyag 
két formából áll: 1. var. virescens (Schlieph.) Roth és 2. var. 
fuscescens. Az első inkább az utóbbi inkább <$ individiumokból 
való. A Sph. inundatum hazánkból még nincs publikálva. Először 
a Páringon szedtem. Találtam a Szt. Anna-tó mellől származó 
Sph. Girgensohnii gyepjében is. Ismerem továbbá a Biharból és 
a Tátrából)). 
Botrychium Lunaria(L.) S\v. A nyírfák árnyékában, igen ritka. 
Lycopodium clavatum L. Helyenként bőven. 
Sparganium minimum Fries, typicum Asch. et Gr. Több 
medenczében és árokban, helyenként bőven. Alsó levelei 20 — 30 cm. 
hosszúak, 3 — 4 mm. szélesek, a víz színén úsznak. Ezt a növényt, 
metyet hazánk területének csak néhány pontjáról ismerünk, 
Erdélyben csak négy helyen találták, nevezetesen : Kolozsvárt 
(Janka! Landoz), Rodnán, hegyi tóban (Czetz! Porcius), a Kukoj- 
száson (Schur) és Naszódon (Porcius). A Sparganium simplex 
Huds. jóval gyakoribb, mint a S. erecium L. 
A Potamogetonok közül leggjmkoribb a P. natans L. és a 
P. gramineus L. Ritkább : a P. acutifolius Link. 
A nagyon gyakori Alisma Plantago L. mellett ritkább jelenség 
a Caldesia parnassifolia (Bassi)_ Parl. Csak egyetlenegy medenczé- 
nek iszapos partján találtam. Úgy látszik, e növénynek, jelenleg, 
egyedüli biztosan tudott hazai termőhelye a Rétyi Nyír. Wierzbicki 
említi ugyan a Hanyságból és Kitaibel Eszék mellől, de ezekről az elő- 
fordulásokról már Neilreich (Aufzahl. 1866, p. 45) is azt mondja, 
hogy innen, a mocsarak kiszárításával valószínűleg kipusztult. 
Azóta senki sem adott hírt itteni előfordulásáról. Ugyanezt mond- 
hatjuk a lonjamezői előfordulásról is, honnan Schlosser és Vuko- 
tinovic közölték. Kitaibel herbáriumában nincs Caldesia parnassi- 
folia. Amit Kitaibel Alisma pár nassi fóliának nevezett el, nem 
más, mint az Alisma Plantagomk fiatal, virágnélküli példánya. 
Termőhelyet nem írt melléje. Újabb adat a Simonkaió, ki 1890-ben 
(Magy. Orv. Term. Műnk. XXV. p. 428) jelenti, hogy e növényt 
a Balaton partján, a Badaeson}^ lábánál megtalálta. De már a 
következő évben írja Borbás : « Kerestem, de nem találtam, ha 
volt, elpusztult.)) (Földr. Közi. 1891. p. 468 és Borbás: Balaton 
flór. p. 322.) Simonkai herbáriumában hiába kerestem ezt a Cal- 
desiát. Helyette Alisma Plantagot találtam, melynek vignettáját 
Simonkai a következő írással látta el : « Alisma lanceolatum With 
(1796). Adsunt formáé morbosae : = A. parnassifolium Simk. Ak. 
Közi. — nec Alior. Hab. ad lacum Balaton, sub monte Badacsony, 
locis cottus Zala, spongiosis. 1873. aug. 18.» 
Szép Rezső levélben arról értesített, hogy a Balaton környé- 
kén nem talált CaldeAát. 
Erdélyből különben Schur (Emim. p. 630) közli, még pedig 
Baumgartex herbáriuma nyomán, a Mezőség tavaiból ; el is nevezte 
var. Baumgartenianum ScauR-nak. Simonkai (Erdély p. 509} 
