342 
Visiani (FI. Dalmatica, II. p. 165) kifogást tesz Reichenbach 
előbb idézett rajzának hűsége ellen : «In icone cl. Rchb. color 
tlorum minus bene pingitur flavo-virens, et calcar crassum et coni- 
cum, nec subulatum, (piaié est revera». 
Pedig csakugyan van olyan Linaria dalmatica is, melynek 
sarkantyúja vastag és kúpos. 
A kép virágjának sárgászöld színe ellenben méltán kifogá- 
solható. Dalmácziában megvan mind a két alak. A hosszú sar- 
kantyús alak sarkantyúja olyan hosszú, mint a párta, a rövid 
sarkan tyús alak sarkantyúja a párta hosszának csak mintegy 
1 2 — 1 / 4 része. A S. Giovanni di Cattaro-nál STUDNiczKÁ-tól gyűjtött 
L. dalmatica virágja 27 mm. hosszú ; sarkantyúja 7 mm. hosszú. 
(Herb. Degen.) Egy ugyanonnan származó másik példánynál a 
virág hossza: 18—22 mm., sarkantyúja 10 mm. (Herb. Mus. Nat. 
Hung.). A Cattaronál Th. PicHLER-től gyűjtött L. dalmatica virágja 
20 mm. és sarkantyúja 7 mm. hosszú. 
Brassó vidékén vannak kisebb és nagyobb virágú L. dahna- 
ticák , de sarkantyújok mindig hosszú, körülbelül oly hosszú, mint 
a párta. Igen sok anyagot láttam, részint a magam, részint 
Kurimay M. gyűjtése révén, és számos virág megnézése után a 
következő méretekhez jutottam : 
Nagy virágnál: a párta hossza: 19—24 mm. 
a sarkantyú hossza: 17 — 22 « 
Akadtak olyan virágok is, melyek sarkantyúja hosszabb volt 
a pártánál. (Párta: 19, sarkantyú 22 mm. hosszú.) 
Kis virágnál: a párta hossza: 12 — 20 mm. 
a sarkantyú hossza: 11 — 14 « 
Chavannes, aki Linné herbáriumának L. dalmaticá- ját látta, 
azt mondja, hogy az tökéletesen egyezik azokkal a példányokkal, 
amelyek Tournefort és Vaillant herbáriumában vannak. Újabb 
kérdés, hosszú, vagy rövid sarkantyúsak-e Tournefort és Vail- 
lant példányai ? 
Hálás feladat volna a L. dalmaticá-val és közelebbi rokonsá- 
gával tüzetesebben foglalkozni. 
Linaria hybrida Schur. Napos homokon elég gyakori. Nagy 
virága a L. dalmaticá-va, emlékeztet, levele ellenben keskeny, 
inkább a L. vidgaris-éhez hasonló. Sc.hur a L. vulgáris és a L. 
dalmatica , esetleg a L. genistifolia valamilyen hybridjónek tartja. 
Mivel a Rétyi Nyírben és közelében L. genistifolia egyáltalában 
nincs, azért ha hybridről volna szó, csakis a L. intermedia és a 
L. dalmatica jöhetnek számba. Sc.hur leírásából kitűnik, hogy 
L. hybridá- jának magja lapos. («Seminibus duplo majoribus ac 
L. vulgáris, utrinque rugosis».) Mivel a Rétyi Nyír eme Linariá- já- 
nak magja háromélű ékhez hasonló, tehát L dalmatica jellegű, ezért 
ezt a Linariá- 1 csakis kérdőjellel ellátva nevezem L. hybridá- nak. 
Limosella aquaticá L. Kiszikkadt tó fenekén. A Nyírben ritka. 
