383 
un) WlLLE-t (cf. M. B. L. III. 
1904 : 362). A nivalis flóra is- 
meretéhez szolgáltat szerző ada- 
tokat jelen munkájában ama 
anyagon végzett vizsgálata 
alapján, amelyet Győrffy I. 
küldött, s amelyet utóbbi a 
késmárki Zöld-tó felett, a Nagy- 
papyrusvölgy vízeséseinél 
levő hómező fekete havából 
gyűjtött. Scherffel e hó-pró- 
bában ismét megtalálta a 
Chionaster nivalis (Bohlin) 
Wille, továbbá a Pteromonas 
nivalis (Schuttlew) Chodat al- 
gát, melyet Chodat a Mont- 
Blane fekete havában fedezett 
fel. Leggyakoribb volt e hó- 
próbában a Raphidonema bre- 
virostre nov. spec. E moszat 
szabadon álló, egyenes v. gyen- 
gén ívesen meggörbűlő, 4 
(néha 8, 16) sejtből álló; 
2 végső sejtje hegyes. A sejt- 
fonál. hosszaságban való meg- 
maradás mellett, több sejtre 
tagolódik s ilyenkor a haránt- 
falaknak megfelelő övben be- 
füződik a fonál s némileg 
gyöngysorhoz válik hasonlóvá. 
Ez a tény a sejtekre való szét- 
esés hajlandóságára mutat, 
amely inkább csak a kedvezőt- 
len életkörülmények következ- 
tében állott elő. A rendes sza- 
porodási mód a fragmentatio : 
a sejtfonál geometriai közép- 
pontján levő harántfal ketté- 
hasad s a 2 egymással érint- 
kezésben volt sejtfala legöm- 
bölyödik s 2 egyenlő részre 
esik szét; de az ilyen sejt 
vége sohasem mutatja a ha- 
sadási végén a fulánkszerű 
kihegyezést. Részletesen ismer- 
teti szerző a sejtfalakat, a 
chromatophoronokat. Pyrenoi- 
Schneeflora ein. Dér Veri. 
hat schon vor Jahren in den 
Növ. Közi. Chionaster nivalis 
(Bohlin) Wille mitgeteilt (cf. 
M. B. L. III. 1904: 362); mm 
zahlt er einige Algen auf, 
welche er in einer von J. 
Győrffy bei den Wasserfállen 
des Grossen Papyrustales ge- 
sammelten Schneeprobe ge- 
funden hat ; diese sind : Chio- 
naster nivalis (Bohlin) Wille, 
Pteromonas nivalis (Schuttlew) 
Chodat, welche Chodat auf 
dem Mont-Blanc im schwarzen 
Schnee entdeckt hat ; zahlreieh 
war aber eine neue Algenart: 
Raphidonema brevirostre ver- 
treten. Diese Alge tritt in ge- 
raden oder schwach bogen- 
förmig gekriimmten, aus 4 (sel- 
ten 8 — 16) Zellen gebildeten 
kurzen Fádén auf, dérén End- 
zellen kurz zugespitzt siud. 
Die Zellen dér Fádén kőimen 
sich ohne in die Lángé zu 
wachsen, teilen, wodurch 8 - 16 
zellige Fádén entstehen. Oft 
spalten sich die Querwánde an 
dér Peripherie, wodurch sie 
ein perlschnurförmiges Aus- 
sehen gewinnen ; die Zellen 
können sich (pathologisch '?) 
auch von einander loslösen. 
Die normale Vermehrung ge- 
schieht durch Zerfall dér Fá- 
dén in dér Vitte; Schwármer- 
bildung konnte nicht beobachtet 
werden. Die Zellwánde und 
Chroiuatophoren werden ein- 
gehend beschrieben ; Pyrenoide 
konnten nicht beobachtet 
werden, ebensowenig Zellkerne 
in den lebenden Zellen. Neben 
den besebriebenen Fádén fan- 
den sich noch zweizellige ra- 
phidiumartige Gebilde, welche 
