888 
diagnosisa is foglaltatik. Tudva- 
levőleg a legtöbb systematikai 
munka úgy a «S. elatius L. Sp. 
pl. ed. 1 (régi nynmás)pag. 260», 
mint a «S. elaturn L. Sp. pl. ed. 
2. pag. 375» neveket nyomós 
okokból (species mixta) nem 
használja, hanem a S. elatum 
Auct. helyett a S. Gouani Koch 
név van alkalmazásban. Szerző 
felhívja a figyelmet egy har- 
madik S. elatum L.-re, mely a 
Mantissa (1771): 357 oldalán 
jelent meg, s melynek diagno- 
sisa megfelel a Seseli Gouani- 
nak s így szerző szerint a prio- 
ritás alapján annak helyébe lép. 
Szerző — mint érdekes biblio- 
graphiai jelenséget — azt is 
felemlíti, hogy a Junk által 
nemrégiben kiadott facsimile 
véletlenül éppen egy olyan 
Sp. pl. példány után készült, 
melynek 89—90 és 259 — 60 
oldala az eredeti, tehát Linné 
által megsemmisítésre Ítélt, szö- 
veget tartalmazza. 
Ezekhez a következtetések- 
hez Ref. a következő meg- 
jegyzéseket fiizi. A Seseli ela- 
tum- nak a L. Mantissa 1. c.-ban 
közzétett diagnosisa sem felel 
meg tökéletesen a Seseli Gouani 
KocH-nak, melynek világossárga 
virágjai és csupasz termései 
vannak (mint azt az illyrieus 
flóravidék példányain lehet kon- 
statálni), míg L. az ő S. elatum-iX 
fehér virágúnak és mint «se- 
mina tuberculata»-t írja le. 
A LiNNÉ-től első helyen idé- 
zett citátumot «Vaill. paris 54» 
auch darin abweicht, dafi in 
letzterem die Diagnose eines 
Seseli elatius enthalten ist. Die 
meisten system. Werke wen- 
den den Namen S. elatius L. 
Sp. pl. ed. I. urspr- Text p. 260 
resp. S. elatum L. Sp. pl. ed. II 
p. 375 aus schwerwiegenden 
Griinden (species mixta) nicht 
an; so kam statt S. elatum 
Auct. dér Name S. Gouani 
Koch in Verwendung. Dér 
Verf. weist nach, daB L. noch 
an einer dritten Stelle, u. zw. in 
seiner Mantissa (1771) p. 357 
ein Seseli elatum beschrieben 
hat, welches dem S. Gouani 
entspricht, alsó vor letzterem 
Namen Prioritát hat. 
Verf. erwáhnt bei dieser Ge- 
legenheit auch das iuteressante 
bibliographische Curiosum, dali 
die von dér Firma Junk un- 
lángst ausgegebene Facsimile- 
Ausgabe dér Species pl. ed. 
I. zufálligerweise nach einem 
Exemplar angefertigt worden 
ist, in welchem die Blátter 
89 — 90 und 259 — 60 im ur- 
sprünglichen, alsó von Linné 
zűr Vernichtung bestimmten 
Texte enthalten waren. 
Zu diesen Ausführungen 
möchte dér Ref. folgendes be- 
merken. Auch die Diagnose 
des Seseli elatum bei L. Mant. 
1. c. entspricht nicht vollkom- 
men dem S. Gouani Koch, 
welches hellgelbe Bliiten und 
(wenigstens die illyrische 
Pflanze) glatte Früchte hat, 
wáhrend L. seinem S. elatum 
iceisse Bliiten und «semina tu- 
berculata» zuschreibt. Auch 
kaim sich das vöd Linné anerster 
Stelle angeführte Citat Vaill. 
«paris 54» unmöglich auf S. 
