390 
laslándsás), csakhogy - mint 
említettük — levélsallangjai 
kétszer ol\' hosszúak. A má- 
sodik «. Seseli elatum H. U.» 
(Hortus Upsal.) névvel jelölt 
példány valószínűleg kultivált, 
az előbbihez hasonló, csakhogy 
sokkal bujábban fejlődött és 
olyan széles levélsallangjai van- 
nak, a milyeneket a S. Gouani- 
nál nem lehet látni. Hogy ez a 
két példány valóban a Seseli 
Gouani-hoz tartozik-e, ezt csak 
a termések microscopicus vizs- 
gálatával lehetne biztosan meg- 
állapítani; a levélalak nem bír 
ily fontossággal. És még va- 
lamit. 
Egy valódi Seseli Gouani 
van GouAN-tól Linné herbáriu- 
mában, mint «Seseli caule fili- 
forrni divaricator> jelölve, mely- 
hez Linné a következőket irta : 
«cum Seseli glauco licet nam 
semper pumilo.» Ha tehát Linné 
S. elatum-on a S. Gouani-t ér- 
tette, miért nem jelölte ezt a 
növényt herbáriumában S. ela- 
tum- névvel '? 
A megoldást megadja Gouan 
111. p. i6. ahol elmondja, hogy 
ő a S. Gouani-t LiNNÉ-nek el- 
küldte s a következő választ 
nyerte: « Seseli tuum est Seseli 
elatum meum ; séd mea in horto 
alius, quam descripsi in Spec. 
Plánt, vei variat loco, vei forte 
alia. Séd proxima Species, fo- 
liis multo latioribus et cras- 
sioribus similis.» (L. Epist. Febr. 
20. a, 1769). 
Ebből az következik, hogy 
Linné 1769 előtt a Seseli elatum , 
nevet más hasonló növényekre 
is alkalmazta és maga volt az, 
aki 177 1-ben, tehát miután már 
a Seseli elatum nevet a Gouan- 
hat aber, wie erwáhnt, doppelt 
so lángé Blattzipfel. Das zweite 
als « Seseli elatum H. U.» (Hor- 
tus Upsal.) bezeichnete Exem- 
plar ist wahrsch. cultiviert; es 
sieht dem ersten iihnlich, ist 
aber viel üppiger entwickelt 
und hat so breite Blattzipfel, 
wie wir sie bei S. Gouani nicht 
sehen. Ob diese 2 Exemplare 
tatsachlich zu S. Gouani ge- 
hören, würde sich nur durch 
eine mikroskopische Untersu- 
chung dér Früchte feststellen 
lassen; die Blattform spricht 
nicht dafür. Und noch etwas. 
Ein echtes Seseli Gouani 
liegt im Herbar Linné von 
Gouan als uSeseli caule fili- 
formi divaricatoi > bezeichnet, 
wozu Linné folgendes geschrie- 
ben hat : «cum Seseli glauco 
licet nam semper pumilo». 
Wenn alsó Linné unter S. ela- 
tum S. Gouani verstanden hat, 
warum hat er diese Pflanze 
nicht in seinem Herbar als S. 
elatum bezeichnet? 
Die Erklárung gibt Gouan 
111. p. 16, wo er anführt, dass 
er S. Gouani an Linné gesandt 
und von ihm als Antwort er- 
halten habé : « Seseli tuum est 
Seseli elatum meum; séd mea 
in horto alius, quam descripsi 
in Spec. Plánt, vei variat loco, 
vei forte alia. Séd proxima 
Species, foliis multo latioribus 
et crassioribus similis». (L. 
Epist. Febr. 20. a. 1769). 
Aus diesem gelit hervor, dass 
Linné vor 1769 den Namen 
S. elatum auch auf andere ahn- 
liclie Pflanzen angewendet hat 
und selbst i. J. 1771, alsó 
nachdem er den Namen S. 
elatum auf die GouAN’sche 
