elő ebből a rokonsági körből, 
melyet jól meg lehet külömböz- 
tetni a francziaországi 1. spu- 
n'á-tól. 
L. Sp. pl. ed. 1 : 39 az 
1. spuria leírásánál termőhelyül 
«in Germaniae pratis»-t jelöli 
meg. A Sp. pl., valamint L. 
régebbi művei, továbbá Royen 
és Bauhly citátumai ennél a 
fajnál mind 1. anguslifólia 
CLusius-ra (Rar. pl. hist. [18n l], 
pag. 228) mennek vissza, aki 
id. művében egy rajnavidéki, 
két wieni medenczei s egy 
magyar termőhelyet említ fel. 
Ezek alapján szerzők arra a 
következtetésre jutottak, hogy 
az I. spuria L. név az I. sub- 
bnrbatá-X illeti, jóhehet L. az ő 
rövid diagnosisában a külső 
peiigonlevelek sárga hosszlé- 
czét nem is említi s így diagno- 
sisa úgy a közép- mint a dél- 
európai növényre egyaránt rá 
illik. A franczia I. spurin most 
már szerzők vizsgálatai alapján 
az I. spathulata Lám. nevet 
kapja. A két fajnak eg 3 r -egy 
eltérése I. xpuria f. danica és 
1. spathulata f. hispanica név- 
vel jelöltetik. 
stammenden Őrig. Exemplaren 
dér Joó’schen I. subbarbata ent- 
spricht. Auf dem ganzen be- 
zeichneten Gebiet wáchst alsó 
nur eine Art, welche von dér 
französischen I. spuria gut un- 
terscheidbar ist. Linné führt 
als Standort seiner 1. spuria 
«in Germaniae pratis» an ; seine 
Citate sowie jene Royen’s u. 
Bauhin’s weisen aber auf I. 
angustifolia Clus. (Rar. pl. hist. 
228), eine Pflanze. die Clusius 
aus dér Rheingegend, aus dem 
Wiener Becken u. aus Ungarn 
anführt. Aus diesem Umstande 
schliessen nun die Verf darauf, 
dass dér Name 1. spuria L. 
von rechtswegen auf I. subbar- 
bala Joó zu übertragen sei, 
obzwar L. in seiner kurzen 
Diagnose die gelben Lángs- 
wülste dér áusseren Perigon- 
zipfel nicht erwáhnt, weshalb 
seine Diagnose eigentlich auch 
auf die südeuropaische Pflanze 
passt. die französische 1. spu- 
ria aber den Xamen I. spathu- 
lata Lám. zu führen habé. Zwei 
abweichende Formen werden 
als I. spuria f. danica u. I. spa- 
thulata f. hispanica beschrieben. 
L. 
Leopold Loeske: Zűr Moosflora dér Zillertaler Alpen. 
«Hedwigia» XLIX. Bánd p. 1 — 53. 
Loeske e czikkében, p. 21 
hivatkozik a Győrffy tárgyalta 
(in Növ. Közi. VII. 1908. 1. f.) er- 
délyi «Dicranum Sendtneri-»-ve 
is. a mely a kapott próba után = 
Dicranum elongatum - nak bizo- 
nyult. 
Redakteur L. Loeske p. 21 
bespricht in dieser Arbeit u. A. 
auch das siebenbürgische «Z>A 
cranum Sendtneri * , welches 
Györffi in Növ. Közi. VII. 1908 
1. f. mitgeteilt hat, und wel- 
ches nach seiner Bestimmung 
nichts anderes ist, als Dicr. 
elongatum. Gy. 
